Справа № 303/2255/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        17 лютого 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого – судді Фазикош Г. В. 
суддів Бисаги Т. Ю., Мацунича М. В.

з участю секретаря Волощук В. І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 червня 2021 року, ухвалене суддею Кость В. В., по справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської територіальної громади про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2021 року ОСОБА_2 пред`явив позов до Мукачівської міської територіальної громади про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги мотивував тим, що 04 листопада 1980 року він уклав шлюб з ОСОБА_3 , а в 2005 році разом з дружиною виїхав на постійне проживання до Федеративної Республіки Німеччина.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від серцевого нападу померла дружина позивача. Згідно договору купівлі-продажу від 07.06.1974 року, посвідченого Мукачівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 7768, дружина позивача була власником 63/320 частини житлового будинковолодіння з належними до нього прибудовами по АДРЕСА_1 .

В березні 2021 року позивач звернувся до Мукачівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини. У свою чергу нотаріус надав відповідь, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини та рекомендував йому звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З огляду на це позивач просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т.1, а.с.1-4).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено (Т.1, а.с.60-64).

На це рішення позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Зазначає, що велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, відповідачами у таких справах є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, висновок місцевого суду про те, що Мукачівська міська територіальна громада є неналежним відповідачем, позивач вважає необґрунтованим. Просить рішення суду першої інстанції скасувати, а позов задовольнити (Т.1, а.с.67-68).

У судовому засіданні в апеляційній інстанції позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що після смерті дружини у нього був стрес, думав, що спадкові права переходять до спадкоємців автоматично. Не знав про необхідність подання заяви про прийняття спадщини.

Представник Мукачівської міської територіальної громади у судове засідання в апеляційній інстанції не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце його проведення належним чином.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновків про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З матеріалів справи слідує, що 04 листопада 1980 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3 , а в 2005 році разом з дружиною виїхав на постійне проживання до Федеративної Республіки Німеччина.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від серцевого нападу померла дружина позивача ОСОБА_5 . 

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Зокрема, згідно договору купівлі-продажу від 07.06.1974 року, посвідченого Мукачівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 7768, дружина позивача була власником 63/320 частини житлового будинковолодіння з належними до нього прибудовами по АДРЕСА_1 .

В березні 2021 року позивач звернувся до Мукачівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини. Державний нотаріус надав відповідь на таку заяву та зазначив, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини і рекомендував йому звернутися до суду із заявою до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, з вказаного слідує, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 сплив 05 лютого 2013 року, а до нотаріальної контори про прийняття спадщини позивач звернувся в березні 2021 року, тобто по спливу восьми років.

Вказати які саме перешкоди завадили йому подати заяву про прийняття спадщини позивач не зміг. В апеляційній скарзі вказав на велику відстань між місцем постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна. Однак, у розрізі того, який саме тривалий термін пропустив позивач, ця причина не є поважною. Крім того, позивач вправі був скористатися послугами консульської установи, до функцій якої входить надання різних нотаріальних послуг.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції позивач пояснити причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини також не зміг. Зазначив тільки, що після смерті дружини у нього був стрес, думав, що спадкові права переходять до спадкоємців автоматично. Пояснив, що є юридично необізнаним, а тому не знав про необхідність подання заяви про прийняття спадщини.

З цього приводу колегія суддів констатує, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19. 

В даному випадку перешкод для подання заяви про прийняття спадщини не було. Позивач ОСОБА_2 не скористався своїм правом на прийняття спадщини, поважних причин пропуску строку не вказав. Правових підстав для визначення додаткового строку судом не встановлено.

За цих обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає. 

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 червня 2021 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2022 року.

       

       Головуючий
                       
       Судді