Ухвала
Іменем України    
 
17 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 552/6292/21
провадження № 61-21472ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у складі колегії судів: Пікуля В. П., Одринської Т. В., Панченка О. О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення заборгованості по виплаті щомісячного довічного грошового утримання, штрафних санкцій та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення заборгованості по виплаті щомісячного довічного грошового утримання, штрафних санкцій та моральної шкоди, у якому просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нараховане і не отримане щомісячне довічне грошове утримання в сумі 1 622 949,13 грн, інфляційні збитки 137 808,63 грн, 3 % річних у розмірі 48 688,00 грн, пеню в сумі 50 644,90 грн, 150 000,00 грн моральної шкоди. 
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2021 року справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення заборгованості по виплаті щомісячного довічного грошового утримання, штрафних санкцій та моральної шкоди на підставі пункту 2 частини першої статті 29 КАС України направлено за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду. Роз`яснено позивачу, що ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що згідно статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншому адміністративному суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Заявлені позивачем позовні вимоги не підсудні Київському районному суду м. Полтави як адміністративному суду, а тому адміністративну справу необхідно направити за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.
 
Не погоджуючись з указаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду. 
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2021 року відмовлено.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що справа була зареєстрована та розглянута місцевим судом в порядку адміністративного судочинства на підставі позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення заборгованості по виплаті щомісячного довічного грошового утримання, штрафних санкцій та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно частини першої статті 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Отже, Полтавський апеляційний суд не уповноважений переглядати законність і обґрунтованість судових рішень, які ухвалені у порядку адміністративного судочинства. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню. Оскаржувана ухвала Київського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2021 року не підлягає апеляційному оскарженню в порядку цивільного судочинства, що виключає можливість відкриття апеляційного провадження.
 
ОСОБА_1 27 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Київського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 20 січня 2022 року ці недоліки було усунуто, а саме: подано уточнену касаційну скаргу, у якій ОСОБА_1 , посилаючись на порушенням судом норм процесуального права, просить, зокрема скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу передати для продовження розгляду.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 пред`явив позов до відповідача про стягнення заборгованості по виплаті щомісячного довічного грошового утримання, штрафних санкцій та моральної шкоди саме в порядку цивільного судочинства, посилаючись на вимоги частини п`ятої статті 21 КАС України. Апеляційний суд порушив вимоги статті 353 ЦПК України.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) (частина перша статті 24 ЦПК України).
 
Судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом (абз. 1 частини першої статті 351 ЦПК України).
 
Апеляційні адміністративні суди переглядають судові рішення місцевих адміністративних судів (місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів), які знаходяться у межах їхньої територіальної юрисдикції, в апеляційному порядку як суди апеляційної інстанції (частина перша статті 23 КАС України).
 
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню (пункт 1 частини першої статті 358 ЦПК України).
 
Апеляційний суд встановив, що предметом оскарження апеляційної скарги ОСОБА_1 є судове рішення, розглянуте за правилами КАС України на підставі позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення заборгованості по виплаті щомісячного довічного грошового утримання, штрафних санкцій та моральної шкоди.
 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження. 
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення заборгованості по виплаті щомісячного довічного грошового утримання, штрафних санкцій та моральної шкоди.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                              В. І. Крат
 
                                                                                                        І. О. Дундар 
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков