Ухвала                         
14 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 159/595/20
провадження № 61-14240св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Луспеника Д. Д.,
розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову 
у справі № 159/595/20 за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» - Білої Ірини Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконним донарахування суми заборгованості за кредитним договором, визнання незаконними прилюдних торгів в частині продажу права вимоги за кредитним договором, визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 25 лютого 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду 
від 24 червня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра»  в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра»  Білої І. В. (далі - ПАТ КБ «Надра»), товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ» (далі - ТОВ «ГІГ-АНТ»), в якому просив: визнати незаконними донарахування ТОВ «ГІГ-АНТ» суми заборгованості додатково до присудженої відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2015 року у справі № 159/5631/14-ц; визнати незаконними прилюдні торги від 17 грудня 2019 року з продажу лоту 
№ GL3N014029, оформленого Протоколом електронного аукціону 
№ UA-EA-2019-11-19-000019-а, у частині продажу права вимоги за кредитним договором № 3/7-В/3 від 26 липня 2006 року; визнати недійсним Договір 
№ GL3N014029 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 16 січня 2020 року, у частині відступлення права вимоги за кредитним договором 
№ 3/7-В/3 від 26 липня 2006 року.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 25 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 24 червня 2021 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра», ТОВ «ГІГ-АНТ», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконним донарахування суми заборгованості за кредитним договором, визнання незаконним прилюдних торгів в частині продажу права вимоги за кредитним договором, визнання недійсним договору про відступлення права вимоги - відмовлено у повному обсязі.
20 серпня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 червня 2021 року (надійшла до суду 25 серпня 2021 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції матеріального права та норм процесуального права, просив передати справу на розгляд до Великої Палати Верховного Суду, скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Також заявник просив постановити окрему ухвалу за фактом корупційних дій ПАТ КБ «Надра».
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 03 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху 
з наданням строку для усунення її недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
18 жовтня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
06 грудня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із заявою, в якій просив: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок 
АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти 
будь-які дії щодо вказаного будинку до вирішення справи по суті.
Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, Верховний Суд не знаходить для цього правових підстав.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                          в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України «Касаційне провадження».
За правилом частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції.
Вирішення питання про забезпечення позову правилами вищезазначеної Глави ЦПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не відноситься.
Отже, відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій, Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення процесуального питання забезпечення позову на цій стадії розгляду справи.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
від 13 грудня 2019 року у справі № 153/958/18 (провадження 
№ 61-11758св19).
Ураховуючи викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.
Керуючись статтею 149, 400 ЦПК України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову 
у справі № 159/595/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» - Білої Ірини Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконним донарахування суми заборгованості за кредитним договором, визнання незаконними прилюдних торгів в частині продажу права вимоги за кредитним договором, визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, відмовити.
Заяву разом із доданими до неї матеріалами повернути заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                   Г. В. Коломієць
 
       Б. І. Гулько
 
       Д. Д. Луспеник