ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року	Львів	Справа № 300/4781/21 пров. № А/857/22115/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                   Кушнерика М.П.
суддів                                                                        Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року, прийняте суддею Тимощук О.Л. в м.Івано-Франківськ, в порядку письмового провадження,  у справі № 300/4781/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов"язання вчинити дії, -

                                                     В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 01.09.2021 звернувся в суд з позовною заявою, у якій просить визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у зарахуванні позивачу до стажу на пільгових умовах за Списком № 2 періодів роботи з 14.08.1985 по 30.10.1985, з 29.06.1995 по 01.05.1998, з 23.02.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.12.2003, до страхового стажу, стажу на пільгових умовах за Списком № 2 та заробітної плати за періоди роботи з 01.03.2004 по 28.02.2006, з 01.06.2013 по 14.03.2014, з 01.06.2014 по 01.04.2015, з 29.06.2015 по 17.05.2016, з 05.02.2017 по 01.05.2017, з 12.09.2017 по 28.09.2018, з 28.03.2019 по 31.07.2021, до страхового стажу та заробітної плати за періоди роботи з 01.03.2006 по 25.04.2008, з 26.04.2008 по 29.03.2009, з 06.05.2009 по 10.03.2010, з 18.03.2010 по 31.05.2013; зобов`язати відповідача зарахувати спірні періоди і заробітну плату та призначити з 11.05.2021 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем безпідставно відмовлено у зарахуванні до стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі записів у трудовій книжці періодів його роботи з 14.08.1985 по 30.10.1985 в Чорноморському управлінні розвідувального буріння, оскільки не представлена пільгова довідка, з 29.06.1995 по 01.05.1998 - у ВАТ «Сибнафта», у зв`язку з відсутністю пільгової довідки та документів про результати атестації робочих місць за умовами праці, з 23.02.2000, по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.12.2003 - у ТОВ «Коми-КТС», оскільки не представлені документи про результати атестації робочих місць за умовами праці. Також до страхового стажу, стажу на пільгових умовах за Списком № 2 та заробітної плати не враховано періоди роботи з 01.03.2004 по 28.02.2006, з 01.06.2013 по 14.03.2014 у ТОВ «Максима», з 01.06.2014 по 01.04.2015, з 29.06.2015 по 17.05.2016 - у ТОВ «Невин», з 05.02.2017 по 01.05.2017 - у ТОВ «Лідер-Сервіс», з 12.09.2017 по 28.09.2018 - у ЗАТ «Капремсервіс», з 28.03.2019 по 31.07.2021 - у ВАТ «Обнафтаремонт», оскільки не представлені пільгові довідки, документи про результати атестації робочих місць за умовами праці та відсутнє підтвердження сплати страхових внесків за відповідні періоди. Окрім цього, відповідачем до загального страхового стажу та заробітної плати не враховано періоди роботи з 01.03.2006 по 25.04.2008, з 26.04.2008 по 29.03.2009, з 06.05.2009 по 10.03.2010, з 18.03.2010 по 31.05.2013 - у ТОВ «Максима», оскільки відсутнє підтвердження сплати страхових внесків. Спірні періоди роботи, окрім записів трудової книжки, також підтверджуються архівними довідками та довідками про заробітну плату. У зв`язку з не зарахуванням таких періодів роботи ГУ ПФУ в Івано-Франківській області протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного стажу, в тому числі на пільгових умовах. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року, прийнятим в порядку спрощеного провадження, позов задоволено частково. 
Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано- Франківській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 2 періодів роботи з 14.08.1985 по 30.10.1985, з 29.06.1995 по 01.05.1998, з 23.02.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.12.2003, до загального страхового стажу та стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 2 періодів роботи з 01.03.2004 по 28.02.2006, з 01.06.2013 по 14.03.2014 у ТОВ «Максима», з 01.06.2014 по 01.04.2015, з 29.06.2015 по 17.05.2016, з 05.02.2017 по 01.05.2017, з 12.09.2017 по 28.09.2018, з 28.03.2019 по 31.07.2021, а також до загального страхового стажу періодів роботи з 01.03.2006 по 25.04.2008, з 26.04.2008 по 29.03.2009, з 06.05.2009 по10.03.2010, з 18.03.2010 по 31.05.2013.
Зобов`язано відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 2 періоди роботи з 14.08.1985 по 30.10.1985, з 29.06.1995 по 01.05.1998, з 23.02.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.12.2003, до загального страхового стажу та стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 2 періоди роботи з 01.03.2004 по 28.02.2006, з 01.06.2013 по 14.03.2014 у ТОВ «Максима», з 01.06.2014 по 01.04.2015, з 29.06.2015 по 17.05.2016, з 05.02.2017 по 01.05.2017, з 12.09.2017 по 28.09.2018 , з 28.03.2019 по 31.07.2021, а також до загального страхового стажу періоди роботи з 01.03.2006 по 25.04.2008, з 26.04.2008 по 29.03.2009, з 06.05.2009 по 10.03.2010, з 18.03.2010 по 31.05.2013 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з 11.05.2021.
У задоволенні решти позивних вимог - відмовлено.
Не погодившись з  рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що згідно з поданими ОСОБА_1 документами та даними системи персоніфікованого обліку, його страховий стаж складає 19 років 7 місяців 18 днів, в тому числі, 3 роки 8 місяців 19 днів - пільговий стаж роботи за Списком № 2.
Таким чином, право на пенсію за віком на пільгових змовах за Списком № 2 при наявному страховому стажі 19 років 7 місяців 18 днів, з яких, пільговий стаж також складає лише 3 роки 8 місяців 19 днів, у позивача відсутнє.
На підставі наведеного, рішенням управління застосування пенсійного законодавства Головного управління від 13.08.2021 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні такої пенсії, у зв`язку з відсутністю страхового та пільгового стажу роботи, на дату звернення із такою заявою.
З приводу неврахування страхового та пільгового стажу за вказані періоди роботи, зазначає, що питання пенсійного забезпечення громадян, що працювали на території Російської Федерації регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав- учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, підписаної 13.03.1992 p., пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за нормами законодавства держави, на території якого вони проживають.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 даної Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також, на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14.01.1993 року передбачено, що працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Статтею 7 даної Угоди встановлено, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.
Частиною 2 статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.
Предметом дослідження обставин з приводу можливості зарахування вказаного трудового стажу до періоду, який враховується при призначені пенсії повинно бути відповідне законодавство Російської Федерації. 
Пунктом 1 ст. 11 Федерального Закону Російської Федерації № 400-ФЗ від 28.12.2013 передбачено, що в страховий стаж включаються періоди роботи або іншої діяльності, які виконуються на території Російської Федерації при умові, що за ці періоди нараховувались і сплачувались страхові внески в Пенсійний фонд Російської Федерації.
Отже, як законодавством України так і законодавством Російської Федерації передбачено зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу при умові сплати страхових внесків до Пенсійного фонду тієї країни, на території якої здійснювалась така діяльність.
З 01.01.2004 прийнято Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.
Вважає, що періоди роботи ОСОБА_1 з 01.03.2004 р. по 25.04.2008 p., з 26.04.2008 р. по 29.03.2009 p., з 06.05.2009 р. по 10.03.2010 p., з 18.03.2010 р. по 14.03.2014 p., з 01.06.2014 р. по 01.04.2015 p., з 29.06.2015 р. по 17.05.2016 p., з 05.02.2017 р. по 01.05.2017 p., з 12.09.2017 р. по 28.09.2018 p., з 28.03.2019 р. по 22.05.2019 р. - на території Російської Федерації, підлягатимуть врахуванню до страхового стажу та, відповідно, заробітної плати, за умови підтвердження сплати організаціями, в яких позивач працював, страхових внесків (з відображенням відповідної інформації у довідках про заробітну плату).
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці  після 21.08.1992.
У тих випадках, коли в трудовій книжці немає відомостей, що підтверджують право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Коли йдеться про підтвердження роботи з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списками № 1 та № 2, такі довідки є необхідними, оскільки в трудовій книжці не зазначається в яких умовах працювала особа, та не вказується чи були такі особи зайняті певними роботами або на певних виробництвах протягом повного робочого дня. Згідно відомостей у трудовій книжці ОСОБА_1 такі записи також не зазначено.
Обов"язковість подання такої довідки під час звернення за пенсією за віком передбачена пп.2 п.2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 2-1.
Аналіз норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ за № 442 від 01.08.1992, яка набула чинності 21.08.1992 року, дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день (не менше ніж 80%, встановленого для даного виробництва) за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Просить скасувати рішення та прийняте нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с. 15-32), позивач, серед іншого, працював: з 14.08.1985 по 30.10.1985 - помічником бурильника 4 розряду в Чорноморському управлінні розвідувального буріння; з 29.06.1995 по 01.05.1998 - помічником бурильника, бурильником, майстром капітального ремонту свердловин (надалі - майстер КРС) у ВАТ «Сибнафта»; з 23.02.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.12.2003 - майстром КРС, старшим майстром КРС у ТОВ «Коми-КТС»; з 01.03.2004 по 28.02.2006, з 01.06.2013 по 14.03.2014 - майстром ІСРС у ТОВ «Максима»; з 01.06.2014 по 01.04.2015, з 29.06.2015 по 17.05.2016 - майстром КРС у ТОВ «Невин»; з 05.02.2017 по 01.05.2017 - майстром КРС у ТОВ «Лідер-Сервіс»; з 12.09.2017 по 28.09.2018 - майстром КРС у ЗАТ «Капремсервіс»; з 28.03.2019 - прийнятий на посаду майстра КРС у ВАТ «Обнафтаремонт».
05.08.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком по Списку № 2.
В результаті розгляду поданої позивачем заяви, ГУ ПФУ у Київській області прийнято рішення № 092750004811 від 13.08.2021 про відмову в призначенні пенсії, мотивовану відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу (а.с. 125-126).
Листом від 25.08.2021 № 0900-0209-8/30536 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача про відмову в призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, в тому числі на пільгових умовах (а.с. 52-55).
Не погоджуючись із прийнятим рішенням про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 2 періодів його роботи з 14.08.1985 по 30.10.1985 в Чорноморському управлінні розвідувального буріння, з 29.06.1995 по 01.05.1998 - у ВАТ «Сибнафта», з 23.02.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.12.2003 - у ТОВ «Коми-КТС», до загального страхового стажу та пільгового стажу періодів роботи з 01.03.2004 по 28.02.2006, з 01.06.2013 по 14.03.2014 у ТОВ «Максима», з 01.06.2014 по 01.04.2015, з 29.06.2015 по 17.05.2016 - у ТОВ «Невин», з 05.02.2017 по 01.05.2017 - у ТОВ «Лідер-Сервіс», з 12.09.2017 по 28.09.2018 - у ЗАТ «Капремсервіс», з 28.03.2019 по 31.07.2021 - у ВАТ «Обнафтаремонт», а також до загального страхового стажу періоди роботи з 01.03.2006 по 25.04.2008, з 26.04.2008 по 29.03.2009, з 06.05.2009 по 10.03.2010, з 18.03.2010 по 31.05.2013 - у ТОВ «Максима», а тому відповідача слід зобов`язати зарахувати позивачу відповідні періоди роботи, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 (надалі, - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (надалі, - Закон № 1058-IV).
Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом 1 цього пункту, у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами 1 і 3-13 цього пункту, страхового стажу, зокрема, в період звернення з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи, жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-ХІІ (в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, які рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/200 визнанні неконституційними) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Відповідно до рішення ГУ ПФУ в Київській області № 092750004811 від 13.08.2021 про відмову в призначенні пенсії, визнається страховий стаж позивача 19 років 7 місяців 18 днів, у тому числі, 3 роки 8 місяців 19 днів - пільговий стаж за Списком № 2 (а.с. 125 - 126).
Судом встановлено, що підставами не зарахування спірних періодів чи заробітної плати до загального страхового чи пільгового стажу були не підтвердження таких періодів роботи пільговими довідками, відсутність документів про результати атестації робочих місць за умовами праці та/або відсутність підтвердження сплати страхових внесків.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України - стаття 62 Закону № 1788-ХІІ.
П.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок) передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. 
Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерством праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 (надалі - Порядок № 383) визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637).
Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що трудова книжка позивача заповнена у відповідності до вимог Інструкції № 58 та містить всі необхідні записи, які дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази, на підставі яких ОСОБА_1 був прийнятий на таку роботу, а відсутність пільгових довідок за спірні періоди пов`язана з об`єктивними причинами, такими як відсутність інформації про місцезнаходження первинних документів, ненадходження пільгової довідки підприємства згідно запитів ГУ ПФ в Івано-Франківській області.
Тим самим, неможливість отримання пільгової довідки із незалежних від позивача причин не може слугувати підставою для відмови у зарахування періодів роботи до пільгового стажу за наявності інших підтверджуючих доказів.
Щодо не зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу по Списку № 2 з підстав відсутності документів про результати атестації робочих місць за умовами праці, то судом першої інстанції вірно зазначено, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, яка набрала чинності 21 серпня 1992 року (далі - Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями.
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Тобто, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2.
Дане узгоджується з правовою позицією викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а.
Судом встановлено, що періоди роботи позивача з 23.02.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.12.2003 у ТОВ «Коми-КТС» та нарахування заробітної плати, підтверджуються також архівними довідками Муніципального архіву Адміністрації муніципального утворення міського округу «Усінск» від 15.03.2021 №№ 256, 257, 258, 259. Періоди роботи з 01.03.2004 по 28.02.2006, з 01.06.2013 по 14.03.2014 у ТОВ «Максима», підтведжуються також довідками даного підприємтва від 31.03.2021 № 070, 070/1, №070/2. Період роботи з 12.09.2017 по 28.09.2018 на підприємстві ЗАТ «Капремсервіс» підтверджується довідкою від 21.12.2020 №148. Відповідно до довідки від 19.04.2021 № 121 ОСОБА_1 отримував заробітну плату у ВАТ «Обнафтаремонт» у 2019-2021 роках.
Щодо не зарахування відповідачем періодів роботи ОСОБА_1 після 01.01.2004 на території Російської Федерації, з підстав не підтвердження сплати страхових внесків, то судом першої інстанції вірно застосовано норми законодавства, які встановлюють, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача, що регламентовано частиною 1, 10, 12 статті 20, частиною 16 статті 106 Закону № 1058-IV.
Такі вимоги визначені і в національному законодавстві Російської Федерації.
Обов`язок реєстрації в системі обов`язкового пенсійного страхування іноземних громадян і осіб без громадянства, та відповідно, сплати за них страхових внесків на фінансування страхової частини трудової пенсії в бюджет Пенсійного фонду Російської Федерації виник з 01.01.2012.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що відсутність інформації про сплату страхових внесків за певні періоди роботи позивача, не свідчить про несплату таких внесків.
Судом першої інстанції вірно взято до уваги, що підстави відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком на пільгових умовах викладені ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у листі від 25.08.2021 № 0900-0209-8/30536 (а.с. 52-55) є відмінними від рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області № 092750004811 від 13.08.2021 (а.с.125, 126).
Щодо не зарахування періоду роботи позивача з 19.05.1992 по 31.08.1993, оскільки посада, на якій працював позивач «майстер по підземному і капітальному ремонту свердловин» не віднесена до відповідного переліку посад, робота на яких дає право на пільгову пенсію, то судом першої інстанції вірно зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у якому в розділі XII «Буріння, видобування та переробка нафти, газу та газового конденсату, переробка вугілля і сланцю» передбачено позицію 2130200б-23187 «майстри, старші майстри, зайняті на роботах по добуванню нафти, газу і газового конденсату (на нафтогазопромислах), на роботах по підземному і капітальному ремонту свердловин, по підтриманню пластового тиску, вторинних методів добування нафти, газу і газового конденсату, по підвищенню нафтовіддачі пластів».
Щодо зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 11.05.2021, то згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до положень частини 1 статті 45 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
Отже, аналізуючи наведені норми, видно, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Позивач маючи стаж 19 років 7 місяців 18 днів, з яких з роки 8 місяців 19 днів пільгового, які самостійно визначені відповідачем, та враховуючи, що зарахуванню до загального страхового стажу підлягають спірні періоди з 01.03.2004 по 28.02.2006, 01.03.2006 по 25.04.2008, з 26.04.2008 по 29.03.2009, з 06.05.2009 по 10.03.2010, з 18.03.2010 по 31.05.2013, з 01.06.2013 по 14.03.2014, з 01.06.2014 по 01.04.2015, з 29.06.2015 по 17.05.2016, з 05.02.2017 по 01.05.2017, з 12.09.2017 по 28.09.2018, з 28.03.2019 по 31.07.2021, що становлять 15 років 3 місяці 10 днів, а також пільговий стаж з 14.08.1985 по 30.10.1985, з 29.06.1995 по 01.05.1998, з 23.02.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.12.2003, з 01.03.2004 по 28.02.2006, з 01.06.2013 по 14.03.2014, з 01.06.2014 по 01.04.2015, з 29.06.2015 по 17.05.2016, з 05.02.2017 по 01.05.2017, з 12.09.2017 по 28.09.2018, з 28.03.2019 по 31.07.2021, що становить 14 років 10 місяців 21 день, які безпідставно не зараховані відповідачем, має право на призначення пенсії з 11.05.2021, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, зважаючи на наявний у позивача страховий та пільговий стаж роботи, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України  кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції прийнято законне рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Рішення ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

           керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

                                                  П О С Т А Н О В И В:

      Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі № 300/4781/21 - без змін.

            Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула