УХВАЛА

14 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 340/5897/20
адміністративне провадження № К/990/4054/22 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. перевірив касаційну скаргу Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у справі №340/5897/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 24 листопада 2020 року №23/к "Про звільнення ОСОБА_1 ";
поновити позивача на рівнозначній посаді категорії "Б" начальника відділу у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), або на аналогічній посаді, що відповідає освітньо-кваліфікаційному рівню та досвіду роботи;
стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на його користь середній з заробіток за час вимушеного прогулу по день набрання законної сили рішенням у справі.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ голови ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 24 листопада 2020 року №23/к "Про звільнення ОСОБА_1 ".
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 25 листопада 2020 року.
Зобов`язано Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вирішити питання про прийняття ОСОБА_1 на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду державної служби.
Стягнуто з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 середній заробіток; за час вимушеного прогулу за період з 25 листопада 2020 року по 29 квітня 2021 року у сумі 50982, 48 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року скасовано в частині зобов`язання Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вирішити питання про прийняття ОСОБА_1 на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду державної служби та в задоволенні позову в цій частині відмовлено.
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року залишено без змін.
24 січня 2021 року відповідач вдруге засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою, Верховний Суд виходить із такого.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і  стаття 13 КАС України.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що підставою касаційного оскарження зазначено пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у справах №520/11687/2020, №640/11024/20, №640/19610/20.
Зазначаючи пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме пункту 1-1, 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону України від 14 січня 2020 року №440-ІХ "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" у поєднанні з частиною третьою статті 87 Закону України «Про державну службу».
Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2022 року касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Звернувшись вдруге до суду касаційної інстанції, скаржник зазначив ті ж підстави касаційного оскарження, що вже були перевірені та відхилені ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2022 року.
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та  має виняткове значення для нього.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої     статті 328 КАС України, для відкриття касаційного провадження, оскільки суд першої інстанції розглянув справу у відкритому судовому засіданні, а не за правилами спрощеного позовного провадження.
Скаржник указує на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, однак мотиви зводяться до переоцінки доказів у справі, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції відповідно до пунктів 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
За таких обставин, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Зважаючи на те, що касаційну скаргу повернуто, суд не вирішує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті    332 КАС України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції        (м. Дніпро) на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у справі №340/5897/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                         О.В. Кашпур