Справа №591/9287/21 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.	
Номер провадження 33/816/125/22 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  126 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи,  яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Дмитренка В. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Дмитренка В. В. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 грн. 20 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 січня 2022 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн. за те, що 16 грудня 2021 року, о 01 год. 16 хв., керував транспортним засобом – автомобілем ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по вулиці Воскресенській, 1, без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, при цьому перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нестійка хода, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу газоаналізатор алкотест «Drager» та в медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.1.а, 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат Дмитренко В. В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновить строк на його апеляційне оскарження, скасувати вказану постанову судді суду першої інстанції, постановити нову, якою закрити провадження у справі за ст. 130 КУпАП та застосувати до ОСОБА_1 попередження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що після отримання оскаржуваного рішення ОСОБА_1 вжив заходів для реалізації свого права на захист шляхом подачі документів до Сумського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для призначення адвоката. Процес збирання документів (довідок), що підтверджують майновий стан займає 14 днів. 26 січня 2022 року Сумським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги було видано доручення, після чого відразу було подано апеляційну скаргу.
На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, апелянт зазначає, що висновок про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я є хибним, оскільки суддею не було враховано, що працівниками поліції не було виписано направлення на проходження медичного огляду за формою, наведеною в додатку 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735.
При цьому, апелянт вказує, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager», оскільки не був проінформований про порядок його застосування, не довіряв даному засобу через те, що працівники поліції могли спотворити його результати. 
Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 заперечує факт відмови від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, оскільки має довіру до медичних працівників, крім того, він заперечує ту обставину, що мав будь-які ознаки алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищезазначене, апелянт просить дослідити відеозапис з місця події для перевірки доводів ОСОБА_1 , а саме, що він не мав ознак алкогольного сп`яніння та що поліцейські не виписали направлення до медичного закладу.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Дмитренко В.В., які просили поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення та задовольнити вимоги поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи щодо поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова суду у справах про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її винесення.
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Таким чином, закон пов`язує строк подання апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення саме з датою ухвалення судового рішення.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що судове засідання 04 січня 2022 року, за результатом якого було прийнято судове рішення, відбувалося за участі ОСОБА_1 .
Наявною в матеріалах справи розпискою (а.с.24) підтверджується те, що копію вказаної постанови ОСОБА_1 отримав 04 січня 2022 року, тобто, з цього часу був цілком обізнаним про результат судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також про порядок і строки оскарження судового рішення.
Останнім днем для подання апеляційної скарги на вказану постанову судді від 04 січня 2022 року, без порушення визначеного законом строку, було 14 січня 2022 року.
Апеляційна скарга адвоката Дмитренко В.В. датована 27 січня 2022 року, а надійшла до Зарічного районного суду м. Суми, згідно штампу вхідної кореспонденції, 28 січня 2022 року, тобто поза межами встановленого законом строку на апеляційне оскарження.
Причиною цьому, як зазначає адвокат, стало те, що після отримання оскаржуваного рішення, ОСОБА_1 подав документи до Сумського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для призначення адвоката.
При цьому, враховуючи обґрунтування зазначених обставин, які були наведені адвокатом Дмитренком В.В. в судовому засіданні, а саме те, що для призначення безоплатного захисника Міщенку В.С. потрібно було зібрати документи, які підтверджують склад його сім`ї, майновий стан його та членів родини, що зайняло досить тривалий час, оскільки лише після дослідження вказаних документів, йому було видано доручення для надання останньому безоплатної правової допомоги та складено апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді поважними, що є підставою для його поновлення.

Що стосується доводів апелянта щодо незаконності прийнятої суддею суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 постанови, то перевіряючи їх обґрунтованість, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду, вищезазначених вимог Закону, суддя районного суду дотримався в повному обсязі.
З матеріалів даної справи та оскаржуваної постанови вбачається, що відносно ОСОБА_1 було складено два протоколи - серії ААБ № 061007 від 16 грудня 2021 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП та серії ААБ № 310468 від 16 грудня 2021 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за матеріалами по яких було заведено дві справи, які перебували у провадженні Зарічного районного суду м. Суми.
Враховуючи, що вказані справи стосувалися обставин вчинення адміністративних правопорушень однією особою, суддею, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, вони були об`єднані в одне провадження, в якому розглядались матеріали за вищезазначеними протоколами про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що  висновок судді щодо вчинення ОСОБА_1 вказаним правопорушень обґрунтовувався дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061007 від 16 грудня 2021 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 310468 від 16 грудня 2021 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1   було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу газоаналізатор алкотест «Drager», а також у медичному закладі, від чого останній відмовився; довідкою АП УПП в Сумській області від 17 грудня 2021 року, з якої вбачається, що відповідно до облікових даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України інформація про наявність посвідчення водія у ОСОБА_1 відсутня; копією постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Крім того, суддею при прийнятті оскаржуваної постанови була врахована і позиція ОСОБА_1 , який в судовому засіданні свою вину визнав та пояснив, що дійсно вчинив вказані правопорушення при зазначених у протоколах обставинах.

Таким чином, з врахуванням ретельного дослідження всіх обставин справи, перевірки їх доказами, з надання їм відповідної правової оцінки, суддя суду першої інстанції вірно встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та ч. 2 ст. 130 КУпАП - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, і з таким висновком судді суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

При цьому, доводи апелянта про те, що висновок судді про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я є хибним, апеляційний суд вважає безпідставними та необгрунтованими, оскільки під час апеляційного перегляду, на задоволення клопотання захисника, було повторно досліджено наявний в матеріалах справи відеоматеріал, на якому чітко зафіксована відмова останнього на пропозицію працівників поліції пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і медичній установі. При цьому, на спростування доводів апелянта щодо заперечень ОСОБА_1 з приводу того, що він мав ознаки сп`яніння, апеляційний суд зауважує, що враховуючи зовнішні ознаки і поведінку ОСОБА_1 , у працівників поліції були підстави для пропозиції останньому пройти огляд на стан сп`яніння.

Що стосується доводів апелянта про те, що працівниками поліції було грубо порушено  Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, так як ОСОБА_1 не було виписано направлення на проходження медичного огляду за встановлено формою, то вони не заслуговують на увагу, оскільки п.2.5 Правил дорожнього руху, порушення якого, в тому числі, інкримінується останньому, передбачає обов`язок  водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого положеннями ст. 130 КУпАП.
Умов, за яких така відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан  сп`яніння не свідчила б про вчинення вказаного адміністративного правопорушення, законом не передбачено, крім того, підстав для оформлення направлення на проходження медичного огляду ОСОБА_1 у працівників поліції не було, оскільки останній категорично відмовився від проходження такого огляду.

При цьому, на спростовування доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager», оскільки не довіряв його показникам, апеляційний суд зауважує, що останній відмовився від проходження огляду як за допомогою вказаного приладу, так і у медичному закладі, не зважаючи на те, як зазначає захисник, мав довіру до медичних працівників.
За таких обставин, під час апеляційного перегляду вказаної справи не було встановлено обставин, за яких провадження у справі за ст. 130 КУпАП підлягало б закриттю, і, відповідно, для застосування до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, попередження, про що просить апелянт в поданій апеляційній скарзі, підстави також відсутні.
Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, всупереч доводам апеляційної скарги захисника Дмитренка В. В., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Дмитренку В. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 січня 2022 року.
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 грн. - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Дмитренка В. В. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.