Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року                                                         м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 10 січня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 10 січня 2022 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
З постанови суду слідує, що водій  ОСОБА_1  25 грудня 2021 року о 21 год. 48 хв. на 298 км. а/д Київ-Ковель, керуючи транспортним засобом марки "Шкода Октавія", що має номерний знак  НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правила дорожнього руху України.
Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що він не відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці та у медичному закладі, а лише вказував, що йому необхідно проконсультуватись зі своїм юристом. Доводить, що матеріали справи не містять доказів того, що він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
Заслухавши ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №184020 від 25 грудня 2021 року, який складено на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, підпис працівника поліції, підписи свідків (а.с.2);
- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, від огляду ОСОБА_1 - відмовився (а.с.4);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_2 направлено до медичного закладу. Огляд у медичному закладі не проводився (а.с.9);
- відео файлу з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано факт відмови (ухиляння) ОСОБА_2 від проходження встановленого огляду на місці зупинки та у медичному закладі (файл 0017 час 02:00).
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці та у медичному закладі, а лише вказував, що йому необхідно проконсультуватись зі своїм юристом та вважає їх такими, які надані з метою уникнення відповідальності, оскільки в матеріалах справи наявні відео файли з нагрудних камер працівників поліції, яким зафіксовано факт відмови (ухиляння) ОСОБА_2 від проходження встановленого огляду на місці та у медичному закладі (файл 0017 час 02:00).
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що матеріали справи не містять доказів того, що він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння також не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що такий огляд не проводився.
Апеляційний суд зазначає, що порушення яке інкримінується ОСОБА_1 полягає не в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а у відмові (ухилянні) особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 10 січня 2022 року стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Рівненського апеляційного суду                                О.І. Полюхович