Ухвала
 
14 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 487/3530/20
провадження № 61-21080ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій незаконними, зобов`язати вчинити певні дії та стягнення коштів, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
 
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»), у якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив: визнати дії АТ КБ «Приватбанк» зі списання коштів з карткового рахунку для отримання заробітної плати (картка № НОМЕР_1 ), належного ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості по картковому рахунку картки Універсальна (картка № НОМЕР_2 ) незаконними; зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» усунути обмеження ОСОБА_1 у користуванні банківськими послугами, пов`язані з нарахуванням йому прострочених зобов`язань по картковому рахунку картки Універсальна (картка № НОМЕР_2 ); стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 помилково переказані кошти в сумі 8 770,11 грн та пеню в сумі 721,49 грн; вирішити питання про розподіл судових витрат.
 
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії АТ КБ «Приватбанк» зі списання коштів з карткового рахунку для отримання заробітної плати (картка № НОМЕР_1 ), належного ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості по картковому рахунку картки Універсальна (картка № НОМЕР_2 ) незаконними. Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» усунути обмеження ОСОБА_1 у користуванні банківськими послугами, пов`язані з нарахуванням йому прострочених зобов`язань по картковому рахунку картки Універсальна (картка № НОМЕР_2 ). Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 помилково переказані кошти в сумі 8 770,11 грн та пеню в сумі 721,49 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року в частині розподілу судових витрат змінено, зменшено суму судових витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 з 10 510 грн до 5 000 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
 
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 23 грудня 2021 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Ремешевським Є. А., на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині вирішення питання про розподіл судових витрат та залишити в силі рішення суду першої інстанції в цій частині. 
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання дій зі списання коштів з карткового рахунку в рахунок погашення заборгованості по картковому рахунку незаконними; зобов`язання усунути обмеження у користуванні банківськими послугами, пов`язані з нарахуванням прострочених зобов`язань по картковому рахунку; стягнення помилково переказані кошти в сумі 8 770,11 грн та пеню в сумі 721,49 грн.
 
Отже, справа № 487/3530/20 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 487/3530/20 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
 
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. 
 
Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
 
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга  ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною  ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій незаконними, зобов`язати вчинити певні дії та стягнення коштів.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                             І. О. Дундар
 
                                                                                            Н. О. Антоненко
 
                                                                                                  М. М. Русинчук