Справа № 129/637/21
Провадження № 22-ц/801/2573/2021
Категорія: 62
Головуючий у суді 1-ї інстанції Капуш І. С.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року	Справа № 129/637/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя – доповідач),
суддів Берегового О. Ю, Сала Т. Б,
секретар судового засідання Француз М. Г.
учасники справи:
позивач  ОСОБА_1 , 
відповідач Краснопільська сільська рада Гайсинського району Вінницької області;
особа, яка не брала участі у розгляді справи (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі в розгляді справи ОСОБА_2 , поданою її представником адвокатом Семчуком Сергієм Васильовичем, на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 19 травня 2021 року, постановлене у складі судді Капуша І. С. в м. Гайсин, дата складення повного рішення відповідає даті його постановлення,-
в с т а н о в и в:
04 березня 2021 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Гуравську В. Ю., звернувся в суд з позовом до Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якому висував вимогу визначити йому додатковий строк шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Митків, Гайсинського району Вінницької області матері ОСОБА_3 .
В обґрунтування позову послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати  ОСОБА_3 , після її смерті  відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями  і спорудами  в с. Митків, Гайсинського району Вінницької області та право на земельну частку (пай) розміром 2,62 в умовних кадастрових гектарах, земель колективної власності КСП «Дружба» с. Митків. Вказує, що він є єдиним спадкоємцем, згідно із заповітом засвідченим 17.08.1992 року за № 47, однак через необізнаність про наявність заповіту та віддаленість його місця проживання пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. У листопаді 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу з метою оформлення спадкових прав, однак отримав усну відмову щодо заведення спадкової справи, через пропуск визначеного ст. 1270 ЦК України строку.
Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 19 травня 2021 року позов задоволено повністю. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що  ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом майна померлої ОСОБА_3 , однак встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері, пропустив через необізнаність про наявність заповіту та віддаленість його місця проживання, що суд визнав поважною причиною, тому задля захисту його спадкових прав визначив додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців.
Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2021 року виправлено описку в рішенні Гайсинського районного суду Вінницької області від 19 травня 2021 року: по всьому тексту рішення помилково зазначену дату смерті спадкодавиці ОСОБА_3 «1999 р.» виправлено на правильну «1996 р.»
Дізнавшись про наявність такого рішення, особа, яка не брала участі в розгляді справи ОСОБА_2 , діючи через свого представника адвоката Семчука С. В., подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.
Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неповно встановлено всі обставини, які мають значення для справи, зокрема у позовній заяві не зазначено інших спадкоємців: вона є дочкою ОСОБА_3 та прийняла спадщину після смерті матері щляхом подання нотаріусу Гайсинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак під час оформлення спадщини нотаріус встановила, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0195865 виданий Гайсинською РДА 03.06.1997 року на ім`я спадкодавиці після її смерті, тому 12.02.2021 року нотаріус виніс постанову № 139/02?31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зауважує, що судом не встановлено коло спадкоємців, які мають право на спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , та які прийняли спадщину: окрім неї, спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є її сини ОСОБА_1 , ОСОБА_4 
29 листопада 2021 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Гуравську В. Ю., подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи викладені у відзиві аналогічні викладеним у позовній заяві та зводяться до того, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині немає. Зазначає, що згідно інформації, наданої Краснопільською сільською радою Гайсинського району Вінницької області (довідка № 579 від 23.10.2020), спадкоємців за законом, які фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 не було, а тому позов було пред`явлено до Краснопільської сільської ради, адже у разі неприйняття спадщини спадкоємцями, спадкове майно переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Жодних доказів фактичного прийняття ОСОБА_2 спадщини не надано та спростовується матеріалами справи. Зсилається на ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), згідно приписів якої спадкоємство має місце коли і оскільки воно не змінено заповітом. 
В судовому засіданні представник особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 адвокат Семчук С. В. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, а рішення суду скасувати.
Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Від представника ОСОБА_1 адвоката Гуравської В. Ю. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, заперечують апеляційну скаргу з викладених у відзиві підстав.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.
По справі встановлено наступні обставини:
17 серпня 1992 року ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті, зробила розпорядження яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось заповіла сину ОСОБА_1 . Цей заповіт посвідчений секретарем виконкому Митківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за № 47 (дублікат на а.с. 17).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 (копія на а. с. 13, 62) та довідка № 580 видана Краснопільською сільською радою Гайсинського району Вінницької області 23 жовтня 2020 року (а.с. 19).
Згідно інформації, наданої Відділом у Гайсинському районі міжрайонного управління у Гайсинському та Іллінецькому районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 0-2-0.171-310/123-20 від 23.09.2020 року ОСОБА_3 включена до списку громадян – членів КСП «Дружба», що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю серії ВН № 000001, їй виділена земельна ділянка (пай) розміром 2, 62 в умовних кадастрових гектарах. На ім`я ОСОБА_3 виписаний та виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0195865 про, що свідчить підпис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікат на право на земельну частку (пай) зареєстрований  05.06.1997 року за № 874 на підставі розпорядження Гайсинської райдержадміністрації від 06.05.1997 року № 173. ОСОБА_3 є в додатку до розпорядження Гайсинської райдержадміністрації від 21.04.2003 року № 202 «Про затвердження технічної документації, проекту організації території земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності землю на території Митківської сільської ради»: список померлих громадян Митківської сільської ради, яким не видаються державні акти на право власності на землю Гайсинського району (порядковий номер 50 земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 2, 3338 га). Станом на 01.01.2013 року відомості щодо видачі державного акта гр. ОСОБА_3 у Відділі не виявлені (а.с. 23). 
Згідно довідки Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 579 від 23 жовтня 2020 року (а.с. 21) після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з: права на земельну частку (пай) розміром 2,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/, яке посвідчено сертифікатом ВН № 0195865 від 05 червня 1997 року.
Згідно довідки Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 515 від 05 листопада 2021 року, крім спадкоємця за заповітом ОСОБА_3 , спадкоємцями по закону є діти спадкодавиці: дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_4 , прийняла спадщину дочка ОСОБА_2 (а.с. 61).
Згідно відповідей, наданих приватними нотаріусами Гайсинського нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), на виконання вимог ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області від 04.03.2021 року, спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 нотаріусами не заводилась (а.с. 33, 34, 35, 42).
Між сторонами виник спір з приводу надання додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом.
Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.
ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, відповідно до ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Книга шоста ЦК України регулює спадкові правовідносини.
Як зазначено в п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Як роз`яснено в абзацах другому, третьому частини першої Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). 
Оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є моментом відкриття спадщини, ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину, в указаній справі повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК Української РСР в редакції 1963 року з відповідними змінами.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.
Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
В пункті 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було зазначено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.
Стаття 550 ЦК УРСР передбачала, що «строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549  цього Кодексу, може бути продовжений  судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.
Отже, з урахуванням положень ЦК УРСР, належними відповідачами в даній справі мали б бути Держава та інші спадкоємці (зокрема ОСОБА_2 , яка, як вона стверджує, вступила в фактичне володіння спадковим майном). 
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, невірно застосував до виниклих правовідносин норми ЦК України в редакції, яка набрала чинності з 01 січня 2004 року, що призвело до неправильного вирішення справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 910/7122/17 в пункті 37 зазначено, що визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15?ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача.
Оскільки позов в цій справі було пред`явлено ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради, яка жодного відношення до спадкового майна не має, тому в задоволенні позову слід відмовити, оскільки він пред`явлений до неналежного (них) відповідача (ів).
З огляду на вищевикладене, виходячи з положень частини четвертої статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги та не давати оцінку доводам ні позивача, ні особи яка подала апеляційну скаргу, оскільки виходячи з принципу змагальності, обставин спадкування, прийняття чи неприйняття спадщини, наявності чи відсутності поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини мають вирішуватися в справі з належним складом осіб. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі в розгляді справи ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Семчуком Сергієм Васильовичем, задовольнити частково.
Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 19 травня 2021 року скасувати та постановити нове:
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Краснопільскої сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

                                                                                                                                 Т. Б. Сало 

Повне судове рішення складено 23 грудня 2021 року.