Ухвала
25 січня 2022 року
м. Київ
справа № 520/22/19
провадження № 61-20438ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пушок Сергій Володимирович, на рішення Київського районного суду міста Одеси від 16 липня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , Комунальне підприємство «Право», Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання нерухомого майна іпотекою та звернення стягнення на предмет іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пушок С. В., на рішення Київського районного суду міста Одеси від 16 липня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року, до якої була додана квитанція від 17 грудня 2021 року № 0.0.2383805197.1 про сплату судового збору у розмірі 7 048 грн.
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропоновано заявнику додати документ про доплату судового збору у визначеному розмірі відповідно до закону. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
Копія ухвали суду касаційної інстанції від 22 грудня 2021 року направлена на адресу заявника ОСОБА_1 та її представника - адвоката Пушка С. В. (місто Київ, провулок Бехтерівський, 4б, 04053), яка зазначена в матеріалах касаційної скарги, та отримана 29 грудня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів касаційного провадження.
У січні 2022 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 22 грудня 2021 року від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пушок С. В., надійшла заява, в якій заявник просить зменшити розмір судового збору до 7 048 грн, який був сплачений при подачі касаційної скарги. 
Як на підставу зменшення розміру судового збору до 7 048 грн ОСОБА_1 посилається на те, що єдиним джерелом її доходу є соціальні виплати у зв`язку з народженням дитини. Дані обставини підтверджуються відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 28 грудня 
2021 року. Розмір доходів ОСОБА_1 за 2021 рік згідно з даними, розміщеними в даному реєстрі, складає 7 740 грн. Тому розмір судового збору, визначений ухвалою суду касаційної інстанції від 22 грудня 
2021 року (449 620,28 грн), значно перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника (7 740 грн).
Клопотання про зменшення розміру судового збору не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: 
а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.
Зменшення розміру судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», заява № 28249/95, від 19 червня 2001 року).
Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт про Польщі» 
від 26 липня 2005 року, «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» від 26 липня 2005 року).
Надані ОСОБА_1 відомості з Державного реєстру фізичних 
осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 28 грудня 2021 року не є беззаперечним і достатнім доказом її скрутного майнового стану та не підтверджує з достовірністю тієї обставини, що вона не може сплатити судовий збір більший, ніж нею було сплачено (7 048 грн).
При цьому, заявник не надала достатніх доказів на підтвердження того, що вона дійсно позбавлена можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у встановленому законом розмірі, зокрема, довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківських документів про відсутність на рахунках коштів, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, доказів про наявність чи відсутність рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними, тощо.
Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у ОСОБА_1 пільг щодо його оплати, можна зробити висновок про те, що належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами заявника щодо суттєвого зменшення розміру судового збору буде дотримано у разі наявності достатніх доказів скрутного майнового стану та неможливості сплатити судовий збір у більшому розмірі.
Зазначене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливим для всіх учасників процесу.
Враховуючи зазначене, клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пушок С. В., про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги до 7 048 грн, усунення зі сторони ОСОБА_1 недоліків, 
з урахуванням вимог цієї ухвали, задоволенню не підлягає. 
Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, заявнику необхідно сплатити судовий збір у визначеному розмірі відповідно до закону за подання касаційної скарги до Верховного Суду.
Разом з тим, слід зазначити, що за наявності визначених законом підстав, заявник не позбавлена права звернутися до суду касаційної інстанції із клопотанням, обґрунтованим вищевказаними доказами, про відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, або зменшення його розміру.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 , 
в інтересах якої діє адвокат Пушок С. В., строк для усунення недоліків касаційної скарги та повідомити про це заявника.
Керуючись статтями 127 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пушок Сергій Володимирович, про зменшення розміру судового збору до 7 048 грн відмовити.
Продовжити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат 
Пушок Сергій Володимирович, строк на усунення недоліків, визначених в ухвалі Верховного Суду від 22 грудня 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                         І. М. Фаловська