УХВАЛА

16 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 380/303/21
адміністративне провадження № К/990/5528/22
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» до Управління транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації, Конкурсного комітету з розгляду пропозицій та прийняття рішень про визнання переможця конкурсу на автобусному маршруті загального користування, за участю третьої особи -  Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське АТП    14627», про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними та скасування укладених договорів, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» (далі - ТОВ «Стрийське АТП») звернулося до суду із адміністративним позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просило: визнати незаконним та скасувати рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом №1 від 15   вересня/19 листопада 2020 року щодо визнання ТОВ «Миколаївське АТП-14627» переможцем конкурсу; визнати недійсними та скасувати договори, укладені з ТОВ «Миколаївське АТП-14627» на підставі наказу Управління транспорту та зв`язку від 27 листопада 2020 року №62; зобов`язати Львівську обласну державну адміністрацію укласти договори з ТОВ «Стрийське АТП», як учасником конкурсу, що зайняв друге місце шляхом видачі відповідного наказу (розпорядження або іншого розпорядчого документу) та на підставі цього наказу укласти договори з ТОВ «Стрийське АТП» з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, який не виходить за межі області з терміном дії договору 5 років.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року , залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року, в позові відмовлено.
09 лютого 2022 року ТОВ «Стрийське АТП» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року. Заявник, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України переглянути оскаржені судові рішення, скасувати їх та задовольнити позов.
Предметом спору у цій справі є правомірність рішення конкурсного комітету про визначення переможця  на автобусному маршруті загального користування.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328      цього Кодексу підстави (підстав). 
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник, зокрема, зазначив незастосування висновку Верховного Суду, сформованого у постановах, ухвалених у справах №№296/8859/15-а, 826/4585/18, 816/3629/15, 816/3467/15, 161/10764/16-а, 440/686/19, 805/4945/15-а.
Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.
Верховний Суд зазначає, що відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України можливе за умови зазначення у касаційній скарзі норми права щодо якої Верховним Судом висловлена правова позиція, подібність правовідносин та обґрунтування у чому саме полягає неправильне застосування судами цієї норми, з урахуванням обставин, установлених судами у цій справі.
Водночас застосовність висновків Верховного Суду повинно здійснюватися через призму норми права, яка діє у часі та впливає на врегулювання спірних правовідносин, а відповідно і вирішення спору.
Перевіряючи аргументи ТОВ «Стрийське АТП» щодо незастосування висновків Верховного Суду, сформованих у постановах у справах №№№№296/8859/15-а, 826/4585/18, 816/3629/15, 816/3467/15, 161/10764/16-а, 440/686/19, 805/4945/15-а, Судом установлено, що спірні правовідносини у цій справі не є подібними до спірних, так як обставини цієї справи мають певні відмінності. Тому висновки Верховного Суду у зазначених заявником прикладах справ є оціночними і їх сформовано з урахуванням  особливостей цих справ, у контексті їхніх індивідуальних ознак, характерних виключно для таких правовідносин. Водночас заявник лише навів окремі цитати із зазначених судових рішень, проте не зазначив стосовно якої норми сформовано висновки Верховного Суду, які необюхідно було врахувати при ухваленні рішення. 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, переоцінки доказів та незгоди з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а позивач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі. Отже, у скарзі відсутні обґрунтовані мотиви, за яких суд може відкрити касаційне провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Проста констатація самого факту наявності або відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у справі з подібними правовідносинами не є достатньою підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки норми КАС України вимагають визначення такої норми, щодо якої наявний або відсутній висновок Верховного Суду та викладення обґрунтувань неправильного застосування/ не застосування цієї норми права.
Лише загальні посилання на застосування норми права без урахування висновку щодо її застосування, викладеного у постанові Верховного Суду за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження. Тому, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» до Управління транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації, Конкурсного комітету з розгляду пропозицій та прийняття рішень про визнання переможця конкурсу на автобусному маршруті загального користування, за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське АТП    14627», про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними та скасування укладених договорів, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.    
Суддя                                                                                                                        С.А. Уханенко