ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 549/273/21  Номер провадження 33/814/685/21	Головуючий у 1-й інстанції Крєпкий С. І.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., з участю: секретаря судового засідання Бродської В.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , адвоката Орла Володимира Івановича, -
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Чорнухинського районного суду Полтавської області від 09 листопада 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Чорнухинського районного суду Полтавської області від 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн 00 коп судового збору.
Цією постановою,  ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 26.09.2021, близько 20 год 02 хв, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у с. Харсіки по вул. Гудимівка Лубенського району Полтавської області з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. Такими своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 в якій просить скасувати постанову Чорнухинського районного суду Полтавської області від 09 листопада 2021 року, а провадження у справі закрити у відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що 26.09.2021 року о 20 год. 02 хв. транспортним засобом Opel Vectra, керував не ОСОБА_1 , а його дружина. Вказує, що жодного доказу на підтвердження керування ним транспортним засобом немає. 
Дана обставина не підтверджується ні письмовими доказами, ні показаннями свідків. Вказує, що відео, на якому ОСОБА_1 нібито керує вищевказаним транспортним засобом є недопустимим доказом, оскільки запис зафіксовано не на нагрудну боді камеру поліцейського, та на вказаному відео немає часу зйомки та номеру боді камери. Вказує, що він відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків після двох годин з моменту його зупинки, чим порушено п.7 постанови КМУ від 17.12.2008 року №1103. Також зазначив, що працівники поліції доставили ОСОБА_1 до Лохвицької ЦРЛ в м. Лохвицю Лохвицького ОТГ, а не в медичний заклад Чорнухинського ОТГ, в порушення п.9 наказу МВС України від 09.11.2015 року №1452/735. Крім того, працівники поліції ініціювали проведення огляду на стан сп`яніння без встановлення ознак сп`яніння, як це передбачено ст. 266 КУпАП, п.2 постанови КМУ від 17.12.2008 року №1103, та п.п. 2,3 наказу МВС України від 09.11.2015 року №1452/735. Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Орел В.І., дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об?єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з?ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обов?язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з матеріалів справи, що вина  ОСОБА_1  про вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУАП, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №245802 від 26.09.2021 (а.с.4); 
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про те, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на території медичного закладу в м. Лохвиця, вул. Незалежності, 4 (а.с.5,6);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.3).
Із відеозапису, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем та його зупинка зафіксована відеозаписом, на якому вбачається що він виходив із водійського сидіння коли до нього підійшли працівники поліції. Пояснював, що він вживав алкогольні напої, проте заперечував, що він керував автомобілем.
Також, протягом відеозапису ОСОБА_1 то погоджувався, то відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції у зв`язку з наявністю підстав вважати, що він керував транспортним засобом у стані сп`яніння, визнавав, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Безпосередньо біля приміщення медичного закладу – НКП «Лохвицька МЛ», відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності свідків, посилаючись на те, що він не довіряє цьому закладу, не може ризикувати своїм здоров`ям.
При цьому поліцейським ОСОБА_1 було роз`яснено, що стосовно нього буде складно протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, не встановлено.
Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.
Оцінивши зазначені докази, суддя прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.
Відповідно до п. 3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу, зокрема до вчинення адміністративного правопорушення. Керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням, визначеним ст.130 КУпАП.
Крім того, з відеозапису, який міститься в матеріалах справи вбачається, що на транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 надійшло орієнтування про те, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на підставі чого останній був зупиненим поліцейськими.
Твердження апелянта, що запис про те, що він керував транспортним засобом зафіксовано не на нагрудну боді камеру поліцейського, та на вказаному відео немає часу зйомки та номеру боді камери є безпідставними, оскількинаявним у справі відеозаписом зафіксовано час, та обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: керування ОСОБА_1 транспортним засобом та виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп?яніння у правопорушника.
Доводи апеляційної скарги про те, що він відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків після двох годин з моменту його зупинки, чим порушено п.7 постанови КМУ від 17.12.2008 року №1103, є також необґрунтованими.
Як передбачено пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Згідно з абзацом 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. 
Проте, ОСОБА_1 протягом двох годин то погоджувався, то відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції.
Також, з відеозапису, який міститься в матеріалах справи чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 після роз`яснення поліцейським його прав та наслідків такої відмови, останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення.
Отже, працівниками поліції було дотримано процедуру оформлення результатів виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.
Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги  ОСОБА_1 не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Чорнухинського районного суду Полтавської області від 09 листопада 2021 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського
апеляційного суду    Г.Л. Карпушин