ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2022 року                                                                                      Справа № 902/136/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. ,  суддя Савченко Г.І. 

без виклику сторін у справі  

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 
на ухвалу Господарського суду Вінницької області, постановлену 21.12.21р. суддею    Тварковським А.А. о 12:08 год. у м.Вінниці,  повний текст складено  18.01.22р.
у справі № 902/136/20 
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 
до   Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" 
про стягнення 13919714,21грн.

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суд Вінницької області від 13.01.2022р. у справі №902/136/20 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" про стягнення 13919714,21грн. закрито підготовче провадження у справі №902/136/20.
Клопотання представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" (вих.№210007-Ск-15233-1221 від 17.12.2021р.) задоволено.
Провадження у справі №902/136/20 зупинено до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №640/32706/21.
Зобов`язано учасників справи повідомити Господарський суд Вінницької області про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі з наданням завірених копій процесуальних документів, прийнятих за результатами розгляду справи №640/32706/21.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати в частині задоволення клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" про зупинення провадження у справі №902/136/20 до вирішення адміністративного спору у справі №640/32706/21 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" про зупинення провадження у справі №902/136/20 до вирішення адміністративного спору у справі №640/32706/21.
Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:
- вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства;
- зазначає, що відповідач звернувся до суду із заявою від 17.12.2021р. №210007-Ск-15233-1221 про зупинення провадження у справі до вирішення спору в адміністративному суді №640/32706/21. За змістом заяви про зупинення відповідач просить застосувати до вимог у справі положення Закону України від 14.07.2021р. "1639-ІХ "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (Закон №1639) для чого зупинення провадження у справі для вирішення спору у справі №640/32706/21 за позовом АТ "Вінницягаз" до НКРЕКП про визнання протиправною бездіяльності НКРЕКП, зобов`язання затвердити обсяг різниці між фактично обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу та затвердженими НКРЕКП тарифами на розподіл природного газу, зобов`язання включити АТ "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу;
- вказує на те, що позивач заперечив проти доводів викладених у поясненні АТ "Вінницягаз" щодо застосування положень Закону №1639 у врегулюванні спору та наведених висновків Верховного Суду, оскільки такі не стосуються Закону №1639 та ухвалені за відмінних від даної справи обставин, а отже не підлягають до застосування. Для розгляду заяви про зупинення провадження, такі висновки ВС абсолютно не мають значення, оскільки не стосуються питань зупинення провадження;
- покликається на те, що причиною виникнення спору між сторонами є неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки газу для виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат відповідача від 04.01.2013р. №13-110 ВТВ в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем природного газу. Оскільки відповідачем вартість послуг з постачання природного газу сплачена частково позивач звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних за порушення грошового зобов`язання газ за договором в порядку ст.625 ЦК України. Предметом судового розгляду у даній справі №902/136/20 є договірні відносини, які склалися між позивачем та відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 04.01.2013р., а предметом розгляду справи №640/32706/21 є право відповідача на затвердження обсягу різниці між фактично обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу та затвердженими НКРЕКП тарифами на розподіл природного газу та зобов`язання включити відповідача до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу. Вирішення адміністративного спору не стосується договірних правовідносин сторін, не змінює ціни, строку виконання зобов`язання, обсягу переданого товару тощо;
- зазначає, що положення Закону №1639 не передбачають припинення зобов`язань з оплати пені, інфляційних та 3% річних в силу змісту самого закону, що випливає як із змісту самого закону так і підтверджується як доводами відповідача, який просить зупинити провадження у господарському спорів для встановлення за наслідками вирішення адміністративного спору підстав для застосування Закону №1639 до вимог у господарській справі так і висновками власне суду, який стверджує, що тільки у разі включення відповідача до Реєстру, це може в майбутньому вплинути на зміну строків розрахунків по договору прострочення та відповідно, наслідків;
- вважає, що висновки суду першої інстанції про неможливість вирішення спору у даній справі та необхідність зупинення провадження у своїй сутності зводяться до встановлення обставин, що мають значення для виконання зобов`язання з оплати основного боргу підтвердженого рішення суду у справі №902/368/16 в порядку Закону №1639 і не впливають на обставини пов`язані з предметом доказування у справі №902/136/20.
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №902/136/20/467/22 від 25.01.2022р. матеріали справи №902/136/20 витребувано з Господарського суду Вінницької області.
07.02.2022р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №902/136/20.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2022р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 13.01.2022р. у справі №902/136/20 залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги та надання суду відповідні докази, зокрема, доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
21.02.2022р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду на виконання ухвали суду від 11.02.2022р. про залишення апеляційної скарги без руху від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява від 18.02.2022р. №39/10-451-22 про усунення недоліків апеляційної скарги з додатками, зокрема, платіжним дорученням від 16.02.2022р. №0000027183 про сплату судового збору в сумі 2481,00грн..
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.02.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 13.01.2022р. у справі №902/136/20, ухвалено розглянути апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суд Вінницької області від 13.01.2022р. у справі №902/136/20 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження та запропоновано відповідачу у справі подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в порядку  ст.263 ГПК України протягом 10 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
18.03.2022р. на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" надійшло  клопотання від 18.03.2022р. про продовження строку подання відзиву на апеляційну скаргу. Зокрема, обґрунтовуючи подане клопотання відповідач покликається на те, що ухвалою від 21.02.2022р. Північно-Західного апеляційного господарського суду повідомлено про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження та запропоновано відповідачу у справі подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.263 ГПК України протягом 10 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвала від 21.02.2022р. Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла на адресу відповідача 10.03.2022р., про що свідчить відбиток штампу вхідної документації із вхідним реєстраційним номером (копія першої сторінки ухвали додається), а отже, кінцевий строк подання відзиву на апеляційну скаргу, встановлений судом, спливає 19.03.2022р..
Водночас, просить врахувати, що з 24.02.2022р. розпочалась військова агресія Російської Федерації проти України, в зв`язку із чим Указом Президента України від 24.02.2022р. №67/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" запроваджено на всій території України воєнний стан з 5:30 24.02.2022р. строком на 30 днів. Указом Президента України від 14.03.2022р. №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" воєнний стан в Україні продовжено з 05год. 30 хв. 26.03.2022р. строком на 30 діб. 
З урахуванням поточної ситуації в регіоні Вінницької області, де розташоване АТ "Вінницягаз" спостерігається систематична повітряна тривога, в зв`язку із чим доводиться дотримуватися відповідного алгоритму дій, в тому числі і вимикати електроенергію та значний час перебувати у захисних спорудах та укриттях. Дані обставини унеможливлюють подати відзив на апеляційну скаргу у встановлені судом строки. За таких обставин відповідач вважає за необхідне клопотати перед судом про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Водночас, 21.03.2022р. на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшли письмові заперечення від 20.03.2022р. №39/10-533-22 на продовження строку для подання відзиву на апеляційну скаргу. Зокрема, обґрунтовуючи подане заперечення позивач покликається на те, що в умовах воєнного стану судам рекомендовано здійснювати правосуддя в безперебійному режимі в умовах відсутності загрози життю та здоров`ю учасників справи. Згідно ухвали суду про відкриття апеляційного провадження у даній справі, суд вирішив здійснювати розгляд апеляційною скарги у справі №902/136/20 без участі представників, чим гарантував безпеку їх життю та здоров`ю. Відповідач же своєю заявою про продовження процесуального строку тільки підтвердив можливість забезпечувати захист його інтересів через уповноваженого представника та подавати відповідні процесуальні документи. Позивач враховує всю складність ситуації, що зумовлена діями агресора, однак забезпечення права на судовий захист є однією з основ правової держави, а тому не може бути обмежена. Позивач цілком усвідомлює право суду вирішувати спір у більш тривалий строк, однак заяву відповідача про продовження процесуального строку за умови розгляду справи без виклику сторін вважає безпідставною. На підставі викладеного, просить відмовити в задоволенні заяви відповідача.
Розглянувши зазначене вище клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" від 18.03.2022р. про продовження строку подання відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.
Як зазначалось вище, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.02.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 13.01.2022р. у справі №902/136/20, ухвалено розглянути апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 13.01.2022р. у справі №902/136/20 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження та запропоновано відповідачу у справі подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.263 ГПК України.
Відповідно до ч.1 ст.263 ГПК України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
Згідно приписів ч.3 ст.263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Як встановлено судом та зазначено відповідачем, що ухвала від 21.02.2022р. Північно-Західного апеляційного господарського суду надійшла на адресу відповідача 10.03.2022р., про що свідчить відбиток штампу вхідної документації із вхідним реєстраційним номером. Тобто, кінцевим строком подання відзиву на апеляційну скаргу, встановленим судом, є 21.03.2022р. (враховуючи вихідні дні).
Відповідно до ч.2 ст.119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Зокрема, при розгляді вказаного клопотання судом враховано приписи ч.2 ст.273 ГПК України, згідно якої апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Як свідчать матеріали справи, ухвалу суду про відкриття апеляційного провадження у даній справі  Північно-західним апеляційним господарським судом було винесено 21.02.2022р.. Таким чином кінцевим строком для розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, з огляду на приписи ч.2 ст.273ГПК України, є 23.03.2022р..
Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на час прийняття даної постанови від відповідача не надходило жодного відзиву, щоб б дало підстави для прийняття відповідного процесуального рішення при розгляді клопотання останнього про продовження строку подання відзиву на апеляційну скаргу.
Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004р. №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.
Застосовуючи згідно з ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989р.).
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012р. (п.29) суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").
Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.
За вказаних обставин, враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про продовження строку подання відзиву на апеляційну скаргу не підлягає задоволенню, як необґрунтоване.
Крім того, в даному випадку відповідачем не надано жодних доказів, які унеможливлюють вирішення даного апеляційного провадження.
Відповідач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1  ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали оскарження ухвали у справі, в провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/136/20 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" про стягнення 13919714,21грн..
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.04.2020р. провадження у справі №902/136/20 зупинено до вирішення та набрання законної сили рішенням у справі №902/368/16 за результатами нового розгляду Північно-західним апеляційним господарським судом. При цьому зобов`язано учасників справи повідомити Господарський суд Вінницької області про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі з наданням завірених копій процесуальних документів, прийнятих за результатами розгляду справи №902/368/16.
23.11.2021р. на адресу електронної пошти Господарського суду Вінницької області надійшла заява представника позивача про поновлення провадження у справі з додатком копії вступної та резолютивної частин постанови Північно-західного апеляційного господарського суду у справі №902/368/16.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 29.11.2021р. призначено підготовче засідання у справі №902/368/16 на 21.12.2021р.. При цьому ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.12.2021 провадження у даній справі поновлено.
За результатами слухання справи 21.12.2021р. підготовче засідання відкладено на 13.01.2022р., окрім того відкладено розгляд клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вих. №210007-Ск-15233-1221 від 17.12.2021р.).
В судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача підтримала клопотання про зупинення провадження у справі вих.№210007-Ск-15233-1221 від 17.12.2021р..
В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача щодо задоволення клопотання заперечив з підстав наведених у письмових запереченнях (а.с.233-236).
Як вже зазначалося, ухвалою Господарського суд Вінницької області від 13.01.2022р. у справі №902/136/20, зокрема, провадження у справі №902/136/20 зупинено до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №640/32706/21.
Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих  Конституцією України  та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Гарантуючи судовий захист з боку держави,  Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5  ст.55 Конституції України).
Конституція України  визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.
За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1  ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до  Конституції  та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.
Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Статтею 16 Цивільного кодексу України  передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 15 ЦК України  встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
17.12.2022р. до Господарського суду Вінницької області надійшло клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" (вих.№210007-Ск-15233-1221 від 17.12.2021р.) про зупинення провадження у справі.
Вказане клопотання мотивоване неможливістю розгляду справи №902/136/20 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №640/32706/21 за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) про визнання протиправною бездіяльності НКРЕКП, зобов`язання затвердити обсяг різниці між фактично обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу та затвердженими НКРЕКП тарифами на розподіл природного газу, зобов`язання включити АТ "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.
Також, зупинення провадження у справі відповідач аргументує можливістю застосувати положення Закону України від 14.07.2021р. №1639-ІХ "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (далі - Закон №1639) до позовних вимог у справі №902/136/20 у разі задоволення позову у адміністративній справі №640/32706/21. Відповідач стверджує, що положеннями ст.2 вказаного Закону визначено, що дія цього Закону №1639-ІХ поширюється на відносини із врегулювання заборгованості за придбаний у НАК "Нафтогаз України" природний газ, послуги з його розподілу і транспортування та виключно на суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру. Відтак, у разі задоволення вимоги про включення АТ "Вінницягаз" до Реєстру, заборгованість, що є предметом позову у справі може бути врегульована в порядку Закону №1639-ІХ, тощо.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні по господарській справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які перешкоджають здійснювати її розгляд.
Підстава, передбачена п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, виникає в процесі тоді, коли ухвалення рішення можливе після підтвердження фактів, що мають преюдиціальне значення для даної справи, в іншій справі, яка розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.
Зупинення провадження допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі, і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 27.05.2020р. у справі  №916/2739/19.
У разі застосування наведеної правової норми за вимогами ст.234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали. 
Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин. 
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. 
Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.05.2019р. у справі №904/3935/18, від 29.04.2020р. у справі №903/611/19, від 18.05.2020р. у справі №905/1728/14-908/4808/14.
Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Вінницької області  позов до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" про стягнення 13919714,21грн..
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладений 04.01.2013 з відповідачем Договір №13-110-ВТВ на купівлю-продаж природного газу (договір), відповідно до умов якого  Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" передало у власність Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз"  природний газ.
Як стверджує позивач, відповідачем не виконано умови вказаного договору в частині повної та своєчасної оплати отриманого природного газу у передбачений строк, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" 13919714,21грн. заборгованості, з яких: 4534029,57грн. - 3% річних та 9385684,64грн. - інфляційних втрат.
Отже, предметом розгляду у справі №902/136/20 є стягнення 13919714,21грн. заборгованості, з яких: 4534029,57грн. - 3% річних та 9385684,64грн. - інфляційних втрат за договором №13-110-ВТВ на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013р..
Водночас, як встановлено судом та свідчать матеріали справи, підставою виникнення спору між сторонами є неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки газу для виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат відповідача від 04.01.2013р. №13-110 ВТВ в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем природного газу. 
З огляду на те, що відповідачем вартість послуг з постачання природного газу сплачена частково позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних за порушення грошового зобов`язання газ за договором в порядку ст.625 ЦК України. 
Тобто, предметом судового розгляду у даній справі №902/136/20 є договірні відносини, які склалися між позивачем та відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 04.01.2013р.. 
При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, предметом розгляду справи №640/32706/21 є право відповідача на затвердження обсягу різниці між фактично обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу та затвердженими НКРЕКП тарифами на розподіл природного газу та зобов`язання включити відповідача до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу. 
Отже, враховуючи вище викладене слід діти висновку, що вирішення адміністративного спору не стосується договірних правовідносин сторін, не змінює ціни, строку виконання зобов`язання, обсягу переданого товару, тощо. 
Таким чином, предметом встановлення обставин у даній справі №902/136/20 є обставини щодо розміру заборгованості в період нарахування інфляційних та 3% річних, перевірка арифметичного розрахунку вимог.
Тобто, наявність в даному випадку адміністративного спору у справі №640/32706/21 не є перешкодою для розгляду даної справи №902/136/20 та ухвалення відповідного рішення у ній.
Враховуючи вище викладене слід зазначити, що місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи №902/136/20, а також неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Водночас, суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі №902/136/20 до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №640/32706/21, зазначив, зокрема, те, що встановлення обставин порушення AT "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" умов договору №13-110-ВТВ на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013р. в частині неповних та несвоєчасних розрахунків за газ прямо пов`язано з адміністративною справою №640/32706/21, предметом розгляду якої є встановлення обставин порушення та/або непорушення права AT "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" НКРЕКП щодо затвердження обсягу різниці між фактично обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу та встановленими НКРЕКП тарифами на розподіл природного газу, а тому рішення у адміністративній справі №640/32706/21 може вплинути на розмір заборгованості в разі задоволення вимог позивача у справі №902/136/20, тощо.
Однак, зазначені висновки місцевого суду не містять обґрунтування того, що зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а за цих обставин згідно із положеннями п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи.
За вказаних обставин, не звернувши уваги на наведені обставини, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, чим порушив приписи п.5 ч.1 ст.227 ГПК України.
Крім того, слід зазначити, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки, незалежно від результату розгляду справи №640/32706/21, місцевий господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної справи.
З огляду на викладене, а також приписи вказаних вище норм закону, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що вирішення спору у даному провадженні між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз"  про стягнення 13919714,21грн. є можливим без вирішення спору у справі №640/32706/21, а тому місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у даній справі на підставі п.5 ч.1 ст.227 ГПК України.
Отже, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду про необхідність зупинення провадження у справі №902/136/20 до вирішення та набрання законної сили рішенням у адміністративній справі №640/32706/21.
Відповідно до ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на зазначене вище, в силу п.1 ч.1 ст.280 ГПК України ухвала Господарського суду Вінницької області від 13.01.2022р. у справі №902/136/20 підлягає скасуванню в частині задоволення клопотання представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" (вих.№210007-Ск-15233-1221 від 17.12.2021р.) про зупинення провадження у справі та зупинення провадження у справі №902/136/20 до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №640/32706/21.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
В силу приписів  ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч.3  ст.271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відтак, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Вінницької області від 13.01.2022р. у справі №902/136/20 - скасуванню в частині задоволення клопотання представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" (вих.№210007-Ск-15233-1221 від 17.12.2021р.) про зупинення провадження у справі та зупинення провадження у справі №902/136/20 до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №640/32706/21, з прийняттям в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" (вих.№210007-Ск-15233-1221 від 17.12.2021р.) про зупинення провадження у справі та направленням даної справи до Господарського суду Вінницької області для продовження розгляду.
Оскільки судом апеляційної інстанції остаточного рішення зі спору у даній справі не приймається, то розподіл судових витрат за перегляд справи в апеляційному порядку підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст.129, 246, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -
                       
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволити.
2. Ухвалу Господарського суд Вінницької області від 13.01.2022р. у справі №902/136/20 скасувати в частині задоволення клопотання представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" (вих.№210007-Ск-15233-1221 від 17.12.2021р.) про зупинення провадження у справі та зупинення провадження у справі №902/136/20 до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №640/32706/21.
Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Вінницягаз" (вих.№210007-Ск-15233-1221 від 17.12.2021р.) про зупинення провадження у справі відмовити.
3. Справу №902/136/20 направити до Господарського суду Вінницької області для продовження розгляду.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "23" березня 2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Павлюк І.Ю. 

Суддя                                                                                              Демидюк О.О.  

Суддя                                                                                              Савченко Г.І.