ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року
м. Черкаси

Справа № 703/468/21		
Провадження № 22-ц/821/36/22		
Категорія: 305010300 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Нерушак Л.В., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Любченко Т.М.

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідачі: Державна казначейська служба України, Черкаська обласна прокуратура, Головне управління Національної поліції в Черкаській області, УМВС України в Черкаській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційні скарги Черкаської обласної прокуратури, Головного Управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2021 року (ухваленого під головуванням судді Биченка І.Я. в приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, повний текст рішення складено 10 листопада 2021 року) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Черкаської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, УМВС України в Черкаській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури, - 

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

10 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Державної казначейської служби України, Черкаської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства та прокуратури.
Позов обґрунтований тим, що  02 листопада 2015 року старшим слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області Черниченком Є.М. позивачу було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні №12013250040004982 від 25 листопада 2013 року. 05 листопада 2015 року, вказує ОСОБА_1 , відносно нього було складено обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, який погоджено прокурором прокуратури Черкаської області Кропивою В.В. та направлено на розгляд до Соснівського районного суду м. Черкаси.
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2020 року ,зазначає ОСОБА_1 , його визнано невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні інкримінованого йому стороною обвинувачення кримінального правопорушення.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2020 року залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора – залишено без задоволення.
Таким чином, вказує ОСОБА_1 , він незаконно перебував під слідством та судом протягом 58 місяців 09 днів.
Позивач зазначає, що внаслідок незаконних дій органу досудового розслідування та прокуратури, йому була завдана суттєва моральна шкода. Обгрунтовуючи суму моральної шкоди позивач вказав, що він є офіцером Збройних сил України та військовим пенсіонером, мав сім`ю, виховував дітей, його знало багато мешканців міста. Однак, безпідставним притягненням його до кримінальної відповідальності по вказаній кримінальній справі були порушені його життєві зв`язки, він постійно змушений був доводити обставини своєї невинуватості, нести фінансові витрати, не мав змоги влаштуватися на роботу, укласти контракт на продовження військової служби, що призвело до приниження його людської гідності, як самодостатньої особи.
До того ж, вказує ОСОБА_1 , внаслідок вказаних обставин, у 2017 році його залишила дружина та шлюб між ними було розірвано. Дружина з дітьми переїхала проживати в інший населений пункт. Крім того, під час розгляду кримінального провадження в суді було призначено близько 10 судових експертиз та подано потерпілими позови про відшкодування завданої шкоди, що негативно відобразилося на стані його здоров`я і відносинах з оточуючими.
В зв`язку з чим, з метою захисту своїх порушених немайнових прав,  ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із відповідним позовом та просив постановити судове рішення, яким стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь 400000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури. 
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської областівід 07 червня 2021 року залучено в якості співвідповідача у даній справі УМВС України в Черкаській області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в розмірі 400 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури. 
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що позивачем в обґрунтування викладених ним обставин надано належні та допустимі докази, які в своїй сукупності є достатніми для відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органу досудового слідства та прокуратури, а тому даний позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.
При визначенні конкретного розміру моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з розрахунку розміру однієї мінімальної заробітної плати за один місяць та кількості часу перебування позивача під слідством чи судом, проте враховуючи глибину душевних страждань позивача, які носять триваючий характер, розпад його сім`ї, неможливість влаштуватися на роботу з метою отримання коштів для задоволення своїх мінімальних життєвих потреб, виходячи з міркувань розумності, співрозмірності та справедливості, з урахуванням того, що моральна шкода відшкодовується не з метою збагачення, а носить компенсаційних характер завданим стражданням, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість стягнення на користь позивача моральної шкоди в сумі 400000,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережив та переживає на даний час.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі, поданій 09 грудня 2021 року, Черкаська обласна прокуратура,вважаючи оскаржуване рішення необґрунтованим, постановленим при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, прийнятим при неправильному застосуванні норм матеріального та із порушенням норм процесуального права, просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2021 року, ухваливши при цьому нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Судові витрати за подання апеляційної скарги стягнути з позивача.
Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, що позивачем доведено причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями правоохоронних органів та настанням негативних наслідків, які виразились у порушенні його нормальних життєвих зв`язків, проте на думку особи, що подала апеляційну скаргу, суд не надав належної уваги тому, що посилання ОСОБА_1 на розірвання шлюбу та неможливість працевлаштування у зв`язку із притягненням позивача до кримінальної відповідальності є безпідставними та такими, що не підтверджують його моральні страждання, пов`язані із притягненням його до кримінальної відповідальності.
       В апеляційній скарзі, поданій 13 грудня 2021 року, Головне Управління Національної поліції в Черкаській області,вважаючи оскаржуване рішення необґрунтованим,постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило суд скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2021 року, та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції не обґрунтовано, з чого виходив суд при задоволенні саме такого розміру моральної шкоди. Нормами чинного законодавства України передбачено, що позивач повинен довести наявність моральної шкоди та її розмір, проте судом першої інстанції не враховано, що до даних правовідносин не застосовується презумпція моральної шкоди. Це право реалізується шляхом процесуального доведення наявності шкоди, її розміру.
На думку особи, що подала апеляційну скаргу, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями правоохоронних органів та настанням наслідків, які виразились у порушенні нормальних життєвих зв`язків позивача, неможливість влаштуватись на роботу.

Відзиви на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційні скарги Черкаської обласної прокуратури та Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, який надійшов 14 січня 2022 року, Державна казначейська служба України, погоджуючись із доводами апеляційних скарг, просить апеляційні скарги Черкаської обласної прокуратури, Головного Управління Національної поліції в Черкаській області задовольнити в повному обсязі, рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2021 року скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
У своєму відзиві, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 14 січня 2022 року,  ОСОБА_1 не погоджуючись із доводами апеляційних скарг Черкаської обласної прокуратури та Головного Управління Національної поліції в Черкаській області та вважаючи їх необґрунтованими,просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2021 року залишити без змін.

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 02 листопада 2015 року старшим слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області майором міліції ОСОБА_2 позивачу повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. (том 1, а.с. 7-9)
05 листопада 2015 року заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області Кропивою В.В. затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_1  за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.(том 1, а.с. 10-15)
09 березня 2016 року заступником начальника відділу прокуратури області Кропивою В. подано обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 із зміненим обвинуваченням. (том 1, а.с. 19-22)
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та виправдано його у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину. (том 1, а.с. 23-28)
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін. (том 1, а.с. 29-34)
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня 2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 10 травня 2017 року. (том 1, а.с. 35-36)
З довідки ОСББ «Альянс» №92 від 02 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_1  зареєстрований в  АДРЕСА_1  та з 29 серпня 2016 року за вказаною адресою зареєстрований та проживає один.(том 1, а.с. 37)
Також з наявних матеріалів справи вбачається, а саме рапорту командира в.ч. НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 просив зарахувати його на посаду оперативного чергового командного пункту військової частини НОМЕР_2 ; лист командира військової частини НОМЕР_3 про те, що командування військової частини НОМЕР_3 позитивно розглянуто кандидатуру капітана запасу ОСОБА_1 для прийняття його на військову службу за контрактом. (том 1, а.с. 38-39)
Однак, листом тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Лобан С.А. від 09 грудня 2020 року №6/1/583 позивачу відмовлено у прийнятті на військову службу у зв`язку з тим, що йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України.(том 1, а.с. 40)
Позиція Черкаського апеляційного суду
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги Черкаської обласної прокуратури та Головного Управління Національної поліції в Черкаській області не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець відокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. 
Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
Порядок відшкодування такої шкоди визначається законом (частина сьома статті 1176 ЦК України).
Статтею 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» № 266/94 ВР від 01 грудня 1994 року передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:
1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;
2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;
3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.
Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадках постановлення виправдувального вироку суду (пункт 1 частини першої статті 2 Закону).
Положеннями статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що громадянинові відшкодовується (повертається), в тому числі й моральна шкода.
Відшкодування шкоди проводиться за рахунок коштів Державного бюджету (стаття 4 вказаного Закону).
Відповідно до частини другої статті 25 Бюджетного кодексу України, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.
Відповідно до статті 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави.
Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року           № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Статтею 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що розмір відшкодування повинен бути не меншим одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.
Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням конкретних обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом.
Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що діє на час розгляду справи. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат.
Шкода, завдана громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, підлягає відшкодуванню шляхом її стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.
Розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру мінімальної заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 335/9784/19. 
Таким чином, судом встановлено, що загальний термін перебування  ОСОБА_1 під слідством та судом становить 58 місяців.
Звертаючись до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 посилався на те, що внаслідок тривалого необ`єктивного та упередженого розслідування, безпідставного притягнення його до кримінальної відповідальності, йому було спричинено значної моральної шкоди, яка полягала у приниженні честі, гідності та ділової репутації позивача, порушенні його конституційних прав як громадянина України, нормальних життєвих зв`язків у суспільстві, сімейних відносин, погіршенні здоров`я, самопочуття та загального психоемоційного стану, що в свою чергу, вимагало від нього значних додаткових зусиль для відновлення попереднього стану.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи  з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача 400 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої позивачеві незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, суд першої інстанції правильно взяв за основу для визнання такої компенсації положення ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» і виходив із розрахунку відповідно дорозміру не менше однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування ОСОБА_1 під слідством чи судом.
Крім того, при вирішенні питання щодо конкретного розміру відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд першої інстанції врахував обставини даної справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань і прийшов до обґрунтованого висновку, з урахуванням вимог розумності і справедливості та наявних в матеріалах справи доказів, про можливість задоволення позовних вимог в заявленому ОСОБА_1 обсязі.
У відповідності до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Доводи, наведені в апеляційних скаргахЧеркаської обласної прокуратури та Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, були предметом дослідження суду першої інстанції з наданням належної правової оцінки всім фактичним обставинам даної справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційних скаргах доводами, не вбачає. 

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,- 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційні скарги, подані Черкаською обласною прокуратурою та Головним Управлінням Національної поліції в Черкаській області – залишити без задоволення.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Черкаської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, УМВС України в Черкаській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури – залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції – залишити за особами, які подали апеляційні скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча                                                                          О.В. Карпенко

Судді                                                                         Л.В. Нерушак

                                                                               Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлений 28 лютого 2022 року/