Ухвала    
14 січня 2022 року
м. Київ
справа №521/2189/18
провадження №61-15617ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ткачука О. С. розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом,
ВСТАНОВИВ:
16 вересня 2021 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно було звернутись до суду касаційної інстанції з клопотанням (заявою) про поновлення строку касаційного оскарження, у якому (якій) надати належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, а також докази отримання заявником оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції саме 17 серпня 2021 року. Крім того, заявнику необхідно було надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги з її копіями та доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 
389 ЦПК України підстави (підстав) касаційного оскарження судового рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2021 року заявнику продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі суду 
від 04 жовтня 2021 року.
У грудні 2021 року на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником надіслано уточнену редакцію касаційної скарги, разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, у якому заявник зазначає, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вона отримала лише 17 серпня 2021 року після подання до суду заяви про видачу копії судового рішення. 
Зазначена касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки наведені заявником підстави пропуску строку касаційного оскарження судового рішення не можна визнати поважними. Заявник надала на підтвердження отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції лист Малиновського районного суду м. Одеси, у якому зазначено про те, що оскаржувана постанова апеляційного суду була їй вручена 
13 липня 2021 року. Разом з тим касаційну скаргу нею було подано 16 вересня 
2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.
Крім того, в уточненій касаційній скарзі заявник посилається на порушення судом норм процесуального права. Обґрунтування заявником вказаної підстави касаційного оскарження зводиться до недослідження судом зібраних у справі доказів (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України). Проте ця підстава для касаційного оскарження судового рішення застосовується лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 
1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу. Заявником не зазначено обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 
1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу. Натомість обґрунтування касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі.
Враховуючи викладене, заявник у відведений судом строк не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року, недоліки касаційної скарги не усунув, що перешкоджає суду касаційної інстанції відкрити касаційне провадження. Касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня  1997 року).
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню
з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою
для повернення касаційної скарги.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   О. С. Ткачук