ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/769/22 Справа № 199/3300/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - РУДЕНКО В. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року                        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу 
                ОСОБА_1 

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 серпня 2021 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА: 
       У травні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
       У серпні 2021 року  ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Одночасно з позовом подала заяву про його забезпечення шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти дії щодо відчуження транспортних засобів, зареєстрованих згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, на його ім`я, в період з 13 червня 2014 року по 01 березня 2021 року, а також арешту в межах 1/2 частини грошових коштів на особових, розрахункових та депозитних рахунках, відкритих в банківських установах на ім`я ОСОБА_1 в період з 13 червня 2014 року по теперішній час, що належить сторонам по справі на праві спільної сумісної власності та зареєстровано на ОСОБА_1 .
       Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 серпня 2021 року заяву про забезпечення зустрічного позову задоволено частково. Заборонено ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, в тому числі суб`єктам державної реєстрації, сервісним центрам Міністерства внутрішніх справ України вчиняти будь-які дії щодо відчуження, в тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, застави, передачі в оренду: автомобілю марки Audi ТТ 2000 року випуску, об`єм двигуна -1781 см.куб, сірого кольору, зареєстрований 15 березня 2019 року право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 ; автомобілю марки PORCHE Cayenne GTS 2008 року випуску, об`єм двигуна - 4806 см.куб. сірого кольору, зареєстрований 17 серпня 2019 року, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 ; автомобілю марки Nissan Armada 2008 року випуску об`єм двигуна - 5598 см.куб. сірого кольору, зареєстрований 07 липня 2020 року право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 ; автомобілю марки BMW 528I року випуску, об`єм двигуна - 2996 см.куб. чорного кольору, зареєстрований 08 грудня 2020 року, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 . В іншій частині відмовлено (а.с75-76). 
       В апеляційній скарзі позивач за первісним позовом ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 серпня 2021 року скасувати та у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що правові підстави для забезпечення позову відсутні, накладання арешту на все майно є неспівмірним із заявленими позовними вимогами. Вказував, що ОСОБА_2 не ставила питання про визнання за нею права власності на автомобілі (а.с. 78-80).
       Позивач за зустрічним позовом  ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу в якому зазначаючи про законність та обґрунтованість ухвали просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказувала про те, що заходи забезпечення позову є ефективними та можуть гарантувати можливість виконання рішення у майбутньому. З врахуванням того, що поділу підлягає все майно подружжя забезпечення позову є співмірним заявленим нею вимогам (а.с. 91-94).
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. (п.4 ч.4 ст.19 ЦПК України).
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову суд виходив з того, що з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами та змісту викладених обставин, заходи забезпечення позову, є достатніми та необхідними забезпечення реального виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Зазначав, що між сторонами існує спір щодо майна подружжя та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
       Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
       Положеннями ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
       За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
       Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
       Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та просив стягнути з неї в порядку поділу майна подружжя компенсацію вартості автомобіля Hyundai Tucson 2020 року випуску у розмірі 820 282 грн. ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та просила в порядку поділу майна подружжя стягнути компенсацію вартості 1/2 частини транспортних засобів: автомобіля марки Audi ТТ 2000 року , автомобіля марки PORCHE Cayenne GTS 2008 року випуску, автомобіля марки Nissan Armada 2008 року випуску автомобіля марки BMW 528I року випуску, автомобіля Hyundai Tucson 2020 року випуску та грошових коштів у банківських установах. 
       Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про неефективність вжитих заходів, чи про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, частково.
       Доводи апеляційної скарги, що суд постановив неправомірне судове рішення слід відхилити.
       В даному випадку забезпечується позов таким способом, що ніяким чином не порушує права відповідача до винесення рішення по справі на користування автомобілями. 
       Доводи апеляційної скарги в частині того, що судом не обґрунтовано у чому полягає загроза невиконання рішення спростовуються самою ухвалою в якій зазначено про те, що між сторонами існує спір щодо права власності на майно.
       Посилання на те, що вказана ухвала порушує права інших осіб відхиляються. 
       Порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.
       Колегія суддів вважає, що наявність заходів забезпечення позову не буде порушувати права відповідача та буде сприяти ефективному вирішенню даної справи.
       З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.
       Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 

       Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2021 року - залишити без змін. 

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

       Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

       Судді:                                                                        Е.Л. Демченко
                                                               
                                                                               М.О.Макаров