ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 369/13076/17                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Ковальчук Л.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 лютого 2022 року                                                                                    м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача:                 Беспалова О. О., суддів: Ключковича В.Ю., Парінова А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2021 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 04.11.2021) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії. 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року, адміністративний позов було задоволено повністю: визнано протиправними дії Києво-Святошинського ОУПФУ Київської області та зобов`язано Києво-Святошинське ОУПФУ Київської області відновити позивачу щомісячні виплати пенсії в розмірах, установлених постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2008 у справі № 2-а-16656/08.З метою примусового виконання вказаної постанови суду видано виконавчий лист від 07.03.2012 №2а-15797/11/2670.
На виконання вказаного рішення суду позивачу 15.06.2018 був виданий виконавчий лист № 369/13076/17.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.04.2019 було зобов`язано Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили подати Звіт про виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.02.2018 по справі № 369/13076/17.
На виконання вимог вказаної ухвали суду 18.06.2019 головою комісії з припинення управління підпорядкованих управлінь головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Токар С.А. був наданий до суду Звіт про виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.02.2018 по справі № 369/13076/17.
Ухвалою від 10.07.2019 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання надати звіт щодо виконання судового рішення та накладення штрафу за відмову у виконанні рішення суду.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019 ухвалу від 10.07.2019 залишено без змін. Судом апеляційної інстанції встановлено, що у даному випадку підстави для накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відсутні, оскільки на виконання ухвали суду було надано звіт на виконання судового рішення. Разом з цим, судомою колегією встановлено, що у лютому 2019 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо припинення виконувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2008 по справі № 2-а-16656/08;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на його користь заборгованість недоотриманих грошей по пенсії в розмірі 219257,63 грн. з коштів Державного бюджету України.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 .03.2019 у справі № 320/526/19, яке набрало законної сили 13.06.2019 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області прийняти рішення щодо донарахування і виплати державної та додаткової пенсії ОСОБА_1  за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року на підставі постанови Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2008 року по справі № 2-а-16656/08.
Ухвалою від 29.11.2019 постановлено замінити стягувача - Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа № 369/13076/17 про зобов`язання Києво-Святошинське ОУПФУ Київської області відновити щомісячні виплати пенсії в розмірах, встановлених постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі № 2-а/16656/08 від 07.10.2008, на його правонаступника   Головне управління пенсійного фонду України у Київській області.
ОСОБА_1 18.06.2021 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого 15.06.2018 на примусове виконання рішення у справі № 369/13076/17. 
Заява мотивована тим, що виконавчою службою виконавчий лист від 15.06.2018 постійно повертається без прийняття до виконання, з посиланням на те, що рішення суду виконане. Заявник не погоджується з даним твердженням, вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України вводить суд та державного виконавця в оману щодо повного виконання рішення у справі № 369/13076/17, відтак просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2021 року у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою заяву позивача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задовольнити. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду у даній справі фактично не виконано, натомість всі вжиті заходи звернути таке рішення до виконання не дали результатів. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, з належними документами, що посвідчують право представників представляти їх інтереси, в судове засідання не з`явилися. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 10.08.2021 року постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Приймаючи рішення про відмову у видачі дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено жодних обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Так само як і не надано будь-яких доказів на підтвердження існування таких обставин.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що фактично порушене право позивача відновлено в рамках адміністративної справи № 320/526/19.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Колегія суддів звертає увагу на те, що єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.
Частинами першою, другою, шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування наявності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання позивачем зазначається, що такий виконавчий лист ним неодноразово пред`являвся стягувачем до виконання, на підставі нього було відкрите виконавче провадження, яке надалі закрито відповідною постановою. В той же час постановами державних виконавців виконавчий документ повертався стягувачу без прийняття до виконання з різних підстав, остання постанова датована 23.12.2020.
При цьому, доказів оскарження дій органів виконавчої служби щодо повернення такого виконавчого документу суду не надано. 
Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що у розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України, поважними причинами пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання вважаються об`єктивно непереборні обставини, які не залежали від волевиявлення особи, що звернулась із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та слугували дійсно істотними перешкодами чи труднощами в дотримання нею строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Інших об`єктивних та поважних причин пропуску зазначеного строку судом не встановлено.
При цьому, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
          
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення. 
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2021 року залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                                   	                   О. О. Беспалов	
Суддя 	                        В. Ю. Ключкович	
Суддя	               А. Б. Парінов	

(Повний текст постанови складено 01.02.2022)