ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021                                                                                             Справа №  904/5994/21
м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),
суддів: Іванов О.Г., Березкіна О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/5994/21 (суддя Євстигнеєва Н.М.)
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Кіровський", м.Дніпро
про стягнення 10112,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Кіровський" про стягнення збитків у розмірі 10112,54 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №3654/18-ТЕ-4 постачання природного газу від 12.10.2018 в частині повної та своєчасної оплати, у зв`язку з чим позивачем нараховані збитки на підставі п. 3.13. та 5.7. договору та п. 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.009.2015.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/5994/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи рішення господарський суд виходив з обставин того, що позивачем не надано доказів на підтвердження реальності понесення ним збитків та не доведено втрат, спричинених відхиленням відповідачем від обумовлених обсягів спожитого природного газу. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що передбачений у договорі порядок розрахунку збитків, за відсутності факту реально понесених збитків, не є підставою для розрахунку та стягнення збитків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач (АТ "НАК "Нафтогаз України") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/5994/21 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

За доводами скаржника, всупереч підпункту 8 ч. 4 ст. 238 ГПК України місцевий господарський суд в судовому рішенні не навів жодних мотивів незастосування спеціального законодавства, що регулює правовідносини на ринку природного газу - Закон України "Про ринок природного газу", постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015, якою затверджено Правила постачання природного газу, які регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, порядок доказування розміру збитків кредитором, завданих порушенням умов договору №3487/18-ТЕ-5/ПТ постачання природного газу.
За доводами скаржника відповідач в березні 2019 року фактично спожив природний газ в обсязі меншому на 5,530 тис.куб.м (на 15,8%), ніж було узгоджену сторонами відповідно до п.2.1 договору; у квітні 2019 фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 12,651 тис.куб.м (на 63,26%), ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 договору; у червні 2019 року фактично спожив природний газ в обсязі більшому на 0,179 тис.куб.м. (на 21,06%), ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 договору.
Позивач зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач у строки, визначені пунктом 2.4. договору, звертався до позивача з вимогою про перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу у відповідні місяці.
На думку скаржника, збитки АТ "НАК "Нафтогаз України" доведені актами приймання-передачі природного газу, з яких вбачається споживання природного газу у обсязі більшому та меншому від замовленого, протиправна поведінка заподіювача збитків полягає у бездіяльності відповідача щодо невиконання обов`язку самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором - фактичного споживання обсягів природного газу, в результаті бездіяльності відповідача нанесено збитки позивачу у загальній сумі 10112,54 грн., які розраховані відповідно до Порядку розрахунку та відшкодування таких збитків, визначених пунктом 1 Розділу VI Правил постачання природного газу (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 №2496) та договору, про що відповідачу було направлено акти-претензії.
Позивач вважає безпідставним посилання місцевого господарського суду на висновки Верховного Суду від 25.03.2021 у справі №910/4608/20, оскільки вказаною постановою Верховним Судом не надано остаточні висновки у справі, а справу направлено до апеляційного господарського суду для розгляду в апеляційному порядку, при цьому, з урахуванням вказаних висновків Верховного Суду, постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 у справі №910/4608/20 позовні вимоги щодо стягнення збитків у зазначеній справі задоволено повністю.
Враховуючи вищезазначене, апелянт вважає позовні вимоги про стягнення збитків у сумі 10112,54 грн. доведеними належними та допустимими доказами, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Узагальнені доводи та заперечення  на апеляційну скаргу

Відповідач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, просить залишити рішення господарського суду без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
ОСББ "ЖК Кіровський" зазначає, що сумлінно виконує умови договору з АТ "НАК "Нафтогаз України", не допускає заборгованості, сплачує рахунки вчасно, з дотриманням строків оплати, надає достовірну інформацію у розрахунках розподілу між категоріями споживачів, обсяги недобору лімітів для АТ "НАК "Нафтогаз України" є незначними.
Відповідач зазначає, що п.3.13. в редакції договору від 12.10.2018 містив перелік надання документів постачальником для підтвердження його витрат на врегулювання негативного небалансу, зокрема, оплату вартості послуги балансування (або "рахунок постачальника на оплату споживачем вартості наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування, який подається постачальником споживачу після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом"; або "копія платіжного доручення постачальника про оплату наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування або витяг з додатка до рахунка-фактури на надані оператором газотранспортної системи послуги з балансування, що подається постачальнику з деталізацією вартості послуг з балансування за споживачами"), однак документів, які б підтверджували збитки постачальника на адресу ОСББ "ЖК Кіровський" AT "НАК "Нафтогаз України" не було надіслано.
За доводами відповідача, відшкодування збитків допускаються в розмірі, що не перевищує розмір фактичних збитків.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/5994/21; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Кіровський" (споживач) укладено договір №3654/18-ТЕ-4 постачання природного газу від 12.10.2018, з урахуванням додаткових угод (а.с.17-27).
Додатковою угодою №4 від 26.11.2018 до договору постачання природного газу від 12.10.2018 №3654/18-ТЕ-4 сторони виклали розділи 1-12 цього договору в новій редакції (а.с.32-41).
Так, відповідно до п.1.1. договору (в редакції додаткової угоди №4) постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах договору.
Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2. договору).
За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ "НАК "Нафтогаз" на митну територію України (п.1.3. договору).
Відповідно до п. 2.1. договору (в редакції додаткової угоди №4) постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у кількості 241,101 тис куб.метрів, в тому числі по місяцях:
жовтень 2018 року - 1101 тис.куб.м;
листопад 2018 року - 35 тис.куб.м;
грудень 2018 року - 45 тис.куб.м;
січень 2019 року - 60 тис.куб.м;
лютий 2019 року - 45 тис.куб.м;
березень 2019 року - 35 тис.куб.м;
квітень 2019 року - 20 тис.куб.м.
Додатковою угодою №7 від 22.04.2019 сторони домовились, що постачальник передає споживачу замовлений обсяг (об`єм) природного газу у травні 2019 року - 6 тис.куб.м (а.с.44-45).
Додатковою угодою №8 від 21.05.2019 (а.с.46-48) сторони погодили, що постачальник передає споживачу червні - вересні 2019 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у кількості 17 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях:
червень 2019 року - 3 тис.куб.м;
липень 2019 року - 4 тис.куб.м;
серпень 2019 року - 5 тис.куб.м;
вересень 2019 року - 5 тис.куб.м.
Додатковою угодою №9 від 21.05.2019 сторони погодили, що постачальник передає споживачу замовлений обсяг (об`єм) природного газу у травні 2019 року - 0,535 тис.куб.м (а.с.49).
Додатковою угодою №10 від 24.06.2019 сторони погодили, що постачальник передає споживачу замовлений обсяг (об`єм) природного газу у червні 2019 року - 0,85 тис.куб.м (а.с.50).
Додатковою угодою №13 від 31.07.2019 сторони погодили, що постачальник передає споживачу замовлений обсяг (об`єм) природного газу у липні 2019 року - 4,182 тис.куб.м (а.с.53).
Додатковою угодою №15 від 30.08.2019 сторони погодили, що постачальник передає споживачу замовлений обсяг (об`єм) природного газу у серпні 2019 року - 4,160 тис.куб.м (а.с.55).
Додатковою угодою №17 від 30.08.2019 сторони погодили, що постачальник передає споживачу замовлений обсяг (об`єм) природного газу у вересні 2019 року - 4,30 тис.куб.м (а.с.57).
Відповідно до п. 5.1. договору (в редакції додаткової угоди №4 від 26.11.2018) оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду.
Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.
Пунктом 11.1. договору (в редакції додаткової угоди №4 від 26.11.2018) визначено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30.04.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
Відповідно до п. 11.2. договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 26.11.2018) пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп. 3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абз. п`ятий підп.5) п.6.2, підп.8) п.6.2, підп.4) п.6.3, абз. третій підп.2) п.6.4 цього договору застосовуються з дня, зазначеного в повідомленні позивача, яке направляється на електронну адресу відповідача, зазначену в п. 12 договору та розмішується на офіційному сайті позивача.
Листом №26-1178/1.17-19 від 20.02.2019 позивач повідомив відповідача про те, що з 01.03.2019 застосовуються наступні пункти договору: пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп.3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абз. п`ятий підп.5) п.6.2, підп.8) п.6.2, підп.4) п.6.3, абз. третій підп.2) п.6.4 договору (а.с.28).
Відповідно, пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз.1) підп.3.9.2 п.3.9, абзац четвертий підп.5) п.6.2, ати другий підп.2) п.6.4 договору з 01.03.2019 втрачають чинність.
Додатковою угодою №5 від 20.03.2019 сторони погодили, що пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп.3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абз. п`ятий підп.5) п.6.2, підп.8) п.6.2, підп.4) п.6.3, абз. третій підп.2) п.6.4 договору застосовуються сторонами з 01.03.2019.
Пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз.1) підп.3.9.2 п.3.9, абзац четвертий пїдп.5) п.6.2, абзац другий підп.2) п.6.4 договору з 01 березня 2019 року втрачають чинність.
Пунктом 3.13. договору в редакції додаткової угоди №4 від 26.11.2018 встановлено, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у порядку, визначеному п. 5.7 договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином:
- 3.13.1. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;
- 3.13.2. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х K,
де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором відповідно до акту приймання - передачі природного газу;
Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1. цього договору;
Ц - ціна природного газу за цим договором;
K - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.
Пунктом 5.7. договору (в редакції додаткової угоди №4 від 26.11.2018) передбачено, що відшкодування позивачу збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13. договору, здійснюється наступним чином:
- постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив п. 3.9. договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1. Договору, розраховує збитки відповідно до п. 3.13.1. або 3.13.2. п.3.13. договору;
- постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;
- споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.
Відповідно до підп.8) п.6.2. договору, споживач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати постачальнику збитки, розраховані відповідно до п. 3.13. договору.
Відповідно до підп.4) п.6.3. договору, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення відповідачем умов п. 2.1. договору у разі, якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.
На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв газ на загальну суму 1587107,85 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу:
від 31.10.2018 за жовтень 2018 року в обсязі 1.101 тис.куб.м на суму 6529,37 грн.,
від 30.11.2018 за листопад 2018 року в обсязі 31.373 тис.куб.м на суму 234751,99 грн.,
від 31.12.2018 за грудень 2018 року в обсязі 45.839 тис.куб.м на суму 342995,45 грн.,
від 31.01.2019 за січень 2019 року в обсязі 46.966 тис.куб.м на суму 351428,35 грн.,
від 28.02.2019 за лютий 2019 року в обсязі 37.506 тис.куб.м на суму 280642,85 грн,
від 31.03.2019 за березень 2019 року в обсязі 29.470 тис.куб.м на суму 220512,58 грн,
від 30.04.2019 за квітень 2019 року в обсязі 7.349 тис.куб.м на суму 54989,71 грн.,
від 31.05.2019 за травень 2019 року (у т.ч. послуга за транспортування) в обсязі 2.055 тис.куб.м на суму 15158,98 грн.,
від 30.06.2019 за червень 2019 року (у т.ч. послуга за транспортування) в обсязі 1.029 тис.куб.м на суму 7052,04 грн.,
від 31.07.2019 за липень 2019 року (у т.ч. послуга за транспортування) в обсязі 4.15690 тис.куб.м на суму 25254,98 грн.,
від 31.08.2019 за серпень 2019 року (у т.ч. послуга за транспортування) в обсязі 4.15240 тис.куб.м на суму 23971,32 грн.,
від 30.09.2019 за вересень 2019 року (у т.ч. послуга за транспортування) в обсязі 4.26810 тис.куб.м на суму 23820,23грн. (а.с.58-69).
Відповідно до п. 2.1 договору (у редакції додаткової угоди №4 від 26.11.2018) постачальник передає споживачу у березні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 35 тис.куб.м.
31.03.2019 відповідно до акту приймання-передачі сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у березні 2019 року в обсязі 29,470 тис.куб.м. (а.с.63).
Таким чином, відповідач в березні 2019 року фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 5,530 тис.куб.м. (на 15,8%) ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1. договору.
21.05.2019 позивачем на адресу відповідача було відправлено акт-претензію від 16.05.2021 за вих. №26-1190-19, якою позивач вимагав у відповідача сплатити, протягом 20 робочих днів з дати отримання, збитки на підставі п. 3.13. та 5.7. договору та п. 1 Розділу VI Правил в розмірі 14896,38 грн. за різницю між замовленим в березні 2019 року обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем в березні 2019 року природного газу за договором (а.с.70-71).
24.06.2019 листом за вих. №18 відповідач повідомив про неможливість здійснити оплату за вищезазначеним актом-претензією.
03.12.2019 листом за вих. №26-4581-19 позивач повідомив відповідача щодо перерахунку за вищезазначеним актом-претензією та зазначив, що сума збитків за березень 2019 року, що підлягає сплаті складає 1265,17 грн. (а.с.89).
Відповідно до п. 2.1. договору (у редакції додаткової угоди №4 від 26.11.2018) постачальник передає споживачу у квітні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 20 тис.куб.м.
30.04.2019 відповідно до акту приймання-передачі сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у квітні 2019 року в обсязі 7,349 тис.куб.м. (а.с.64).
Таким чином, відповідач у квітні 2019 року фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 12,651 тис.куб.м. (на 63,26%) ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1. договору.
13.06.2019 позивачем на адресу відповідача було відправлено акт-претензію від 07.06.2021 за вих. №26-1722-19, якою позивач вимагав у відповідача, протягом 20 робочих днів з дати отримання, сплатити збитки на підставі п. 3.13. та 5.7. договору та п. 1 Розділу VI Правил в розмірі 33131,87 грн. за різницю між замовленим у квітні 2019 року обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем у квітні 2019 року природного газу за договором (а.с.80-81).
03.12.2019 листом за вих. №26-4582-19 позивач повідомив відповідача щодо перерахунку за вищезазначеним актом-претензією та зазначив, що сума збитків за квітень 2019 року, що підлягає сплаті складає 2788,00 грн. (а.с.90).
Відповідно до п. 2.1. договору (в редакції додаткової угоди №7 від 22.04.2019) постачальник передає споживачу у травні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 6 тис.куб.м.
Відповідно до п. 2.1. договору (в редакції додаткової угоди №9 від 21.05.2019) постачальник передає споживачу у травні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 0,535 тис.куб.м.
31.05.2019 відповідно до акту приймання-передачі сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у травні 2019 року в обсязі 2,055 тис.куб.м. (а.с.65).
Таким чином, відповідач в травні 2019 року фактично спожив природний газ, в обсязі більшому на 1,520 тис.куб.м. (на 284,11%) ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1. договору.
05.12.2019 позивачем на адресу відповідача було відправлено акт-претензію від 04.12.2019 за вих. №26-4650-19, відповідно до якого позивач вимагав від відповідача протягом 20 робочих днів з дати отримання, сплатити збитки на підставі п. 3.13. та 5.7. договору та п. 1 Розділу VI Правил в розмірі 5462,88 грн. за різницю між замовленим у травні 2019 року обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем у травні 2019 року природного газу за договором (а.с.91-92).
Відповідно до п. 2.1. договору (у редакції додаткової угоди №10 від 24.06.2019) постачальник передає споживачу у червні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 0,85 тис.куб.м.
30.06.2019 відповідно до акту приймання-передачі сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у червні 2019 року в обсязі 1,029 тис.куб.м. (а.с.66).
Таким чином, відповідач в червні 2019 року фактично спожив природний газ, в обсязі більшому на 0,179 тис.куб.м (на 21,06%) ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1. договору.
05.12.2019 позивачем на адресу відповідача було відправлено акт-претензію від 04.12.2019 за вих. №26-4644-19, відповідно до якої позивач вимагав від відповідача, протягом 20 робочих днів з дати отримання, сплатити збитки на підставі п. 3.13. та 5.7. договору та п. 1 Розділу VI Правил в розмірі 596,49 грн. за різницю між замовленим у червні 2019 року обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем у червні 2019 року природного газу за договором (а.с.93-94).
Посилаючись на неналежне виконання ОСББ "ЖК Кіровський" своїх зобов`язань за договором №3654/18-ТЕ-4 постачання природного газу від 12.10.2018, недотримання ОСББ "ЖК Кіровський" обсягів природного газу у період березень-червень 2019 року, АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з ОСББ "ЖК Кіровський" збитків за перевищення обсягів фактично спожитого природного газу в сумі 10112,54 грн.
За наслідками розгляду позовної заяви АТ "НАК "Нафтогаз України" господарським судом ухвалено оскаржуване рішення.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з частиною першою статті 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
За приписами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором поставки.
Так, відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
За статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).
Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.
Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Визначення поняття збитків наводиться також у частині другій статті 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.
Відповідальність за порушення господарського зобов`язання у вигляді стягнення збитків настає за умов встановлення вини порушника (сторони договору). Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 Цивільного кодексу України, оскільки частиною 1 цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Стаття 225 Господарського кодексу України конкретизує, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Отже, збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.
Реальні збитки це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Упущена вигода це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.
Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.
Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.
Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість, вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто, саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.
Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17.
Отже, істинність твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема, в контексті наявності збитків та їх розмір, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом підлягає доведенню позивачем перед судом.
Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто, саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.
Відповідно до пп. 1, 2 п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:
1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;
2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за визначеною формулою.
Згідно п. 2 розділу VI Правил постачання природного газу (в редакції, котра діяла на момент виникнення спірних правовідносин),у договорі постачання між постачальником та споживачем, що не є побутовим, може встановлюватись допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, в межах якої не здійснюються заходи, визначені пунктом 1 цього розділу.
Пунктом 3 розділу VI Правил постачання природного газу (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, зокрема, що за результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія, який оформлюється з урахуванням відповідних вимог.
Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування.
У випадку нереагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.
Таким чином, Правила постачання природного газу та договір передбачають право постачальника вимагати від споживача відшкодування збитків за споживання природного газу у більшому/меншому обсязі від того, що був погоджений сторонами у договорі.
Пунктом 5.7. договору (з врахуванням додаткової угоди №4 до договору постачання природно газу) передбачено, зокрема, що у разі, якщо протягом зазначеного періоду споживач не відшкодував (не повністю відшкодував) постачальнику збитки, споживач несе відповідальність перед постачальником на загальних умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.
Вказане право на стягнення збитків із споживача не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку передбаченому ГПК України.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №904/6992/20.
Із урахуванням наведеного апеляційний суд зазначає, що право постачальника вимагати на підставі Правил постачання природного газу та договору від споживача відшкодування збитків за споживання газу у більшому/меншому обсязі від замовленого об`єму, не звільняє позивача від тягару доказування понесених збитків.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.
Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відмову позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують викладених вище висновків суду.
Тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 3405,00грн на оплату судового збору, понесені апелянтом у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі №904/5994/21 - залишити без змін.
Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 21.12.2021.

Головуючий суддя                                                                                          І.М. Подобєд

Суддя                                                                                                              О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                              О.В. Березкіна