УХВАЛА

05 січня 2022 року  
Київ
справа №640/24958/19
адміністративне провадження №К/9901/48036/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Мацедонської В.Е.,  Радишевської О.Р.,
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора України про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора України, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора Р.Рябошапки від 14   листопада 2019 року №1488ц про звільнення його з посади прокурора організаційно-методичного відділу Департаменту підтримання обвинувачення та представництва інтересів держави в судах Генеральної прокуратури України; визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії Генеральної прокуратури України №1 від 04 листопада 2019 року №192 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора»; поновити його на посаді прокурора організаційно-методичного відділу Департаменту підтримання обвинувачення та представництва інтересів держави в судах Генеральної прокуратури України або на рівнозначній посаді з 18 листопада 2019 року та стягнути з Генеральної прокуратури України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу до дня поновлення на посаді.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року, в позові відмовлено.
22 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року. Заявник, посилаючись на положення пунктів 1,  3 частини четвертої статті 328 КАС України і неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та задовольнити позов. Водночас  заявник просить поновити пропущений строк посилаючись на те, що оскаржувану постанову ним отримано за допомогою засобів поштового зв`язку лише 22 листопада 2021 року, що підтверджується ксерокопією конверта та роздруківкою з ідентифікатора міжнародного поштового відправлення ПАТ "Укрпошта".
Предметом спору у цій справі є правомірність рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором та звільнення його на підставі цього рішення з органів прокуратури.
Частиною другою статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини четвертої статті 332 КАС України розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений у порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Перевіривши зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження та докази, додані на їх підтвердження, колегія суддів дійшла висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 329 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є, зокрема, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
У касаційній скарзі заявник, зокрема, послався на помилкове застосування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постанові №   200/5038/20-а та те, що примусове проходження ним першого етапу атестації під час перебування на лікуванні та за наявності заяви про перенесення дати проходження ним іспиту, не відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування положень пункту 11 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року №221 (далі - Порядок №221), сформованим у постановах Верховного Суду у справах №№280/5009/20, 580/2357/20, 640/26135/19, 160/5580/20.
Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанції на предмет урахування ними висновків Верховного Суду, сформованих у справах №№280/5009/20, 580/2357/20, 640/26135/19, 160/5580/20 щодо застосування положень пункту 11 розділу І Порядку №221 у системному зв`язку з положеннями Закону України від 19 вересня 2019 року №113-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (далі - Закон №   113-ІХ) та Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 року №   233 (далі - Порядок №233).
Водночас Суд відхиляє доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, оскільки заявник лише послався на незастосування судами пункту 11 розділу ІІ Закону №113-ІХ та пункту 18 Порядку №233, проте не ці аргументи не викладено у контексті обставин цієї справи та у системному зв`язку з положеннями пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора України про визнання протиправним та скасування рішення.
3.   Витребувати справу №   640/24958/19 із Окружного адміністративного суду міста Києва.
4.   Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
5.   Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                    О.Р. Радишевська