Дата документу 22.02.2022 Справа № 333/8571/21

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
22 лютого 2022 року 
м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 333/8571/21
Провадження № 22-ц/807/911/22

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Кримської О.М. (суддя-доповідач),
суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,
секретаря судового засідання Рикун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі судді Варнавської Л.О. від 06 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадженні в справі за заявою комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зацікавлена особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту. 
Заявником було заявлено вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення особі, яка перебуває на лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Молочанського відокремленого підрозділу прізвища, ім`я та по-батькові: ОСОБА_1 . Встановити факт народження особи ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР подав апеляційну скаргу. 

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з жовтня 2017 року заявник неодноразово звертався до усіх можливих органів з метою встановлення однозначних анкетних даних особи, однак жодного результату так і не було отримано. 
Оскільки чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів, а перелік таких фактів, що встановлюється судами відповідно до ст. 315 ЦПК України не є вичерпним, враховуючи що всі інші компетентні органи відмовили у наданні документів, що підтверджують зазначений факт, заявник вважає, що ухвала суду є протиправною та підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Зацікавлена особа не скористалась своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, у відповідності до ст. 360 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 

Колегія суддів, ураховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги заяви про встановлення ім`я фізичної особи та її дати народження не можуть бути розглядатись в порядку окремого провадження, а заява не відповідає положенням ст. 315 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є передчасним.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. 1-3 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. 

Як передбачено ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
За змістом положень ч. 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 3 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»( далі - Закон № 5492-VI) визначено, що  для цілей цього Закону нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: 

біометричні дані - сукупність даних про особу, зібраних на основі фіксації її характеристик, що мають достатню стабільність та істотно відрізняються від аналогічних параметрів інших осіб (біометричні дані, параметри - відцифрований підпис особи, відцифрований образ обличчя особи, відцифровані відбитки пальців рук);

ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо;

Частиною 1 ст. 4 Закону визначено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Положеннями абз.2,3 ч. 1 Закону передбачено, що у разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

Розпорядник Реєстру в межах повноважень, визначених цим Законом, та виключно для цілей ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів має право отримувати інформацію з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі інформації про особу, встановленому частиною першою статті 7 цього Закону. Розпорядник Реєстру в межах повноважень, визначених цим Законом та Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", має право отримувати інформацію з реєстрів територіальних громад. Доступ до інформації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах".

Як передбачено пп. 12 п. 35 Постанови «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» затвердженої КМУ від 25 березня 2015 р. № 302 (Постанова № 302-2015-п) у разі оформлення паспорта особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, документи, зазначені в цьому пункті, подаються уповноваженою особою територіальному підрозділу ДМС із супровідним листом відповідної установи, місця попереднього ув`язнення або закладу.
Пунктом 38 вказаної Постанови передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт.

У пункті 43 Постанови № 302-2015-п зазначено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками, проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Мін`юсту, територіальних органів Національної поліції, ДПС, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник.
Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців.
Крім того, за відсутності документів з фотокарткою/відцифрованим образом обличчя особи, отриманих з державних, єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи шляхом опитування свідків, які були зазначені в письмовій заяві заявника. Свідками можуть бути дієздатні один із членів сім`ї особи (у тому числі колишня дружина/чоловік) чи її родич або сусіди (не менше двох), які досягли 14-річного віку та мають документи, що посвідчують особу, які підлягають обов`язковому пред`явленню. Для підтвердження сімейних (родинних) відносин подаються документи, що посвідчують відповідні факти (свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про народження, рішення суду та інші документи). У разі відсутності документів, що підтверджують сімейні (родинні) відносини, такі відомості перевіряються за наявними даними державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. Для підтвердження зареєстрованого місця проживання сусіди особи подають довідку про реєстрацію місця проживання, видану органом реєстрації в установленому законодавством порядку, а в разі її відсутності такі відомості перевіряються за наявними даними відомчої інформаційної системи ДМС (для осіб, яким оформлено документи з використанням засобів Реєстру із внесеною до них інформацією про зареєстроване місце проживання) або за відомостями, внесеними до документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України чи її спеціальний статус. За результатами опитування свідків складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС.
Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців.

Як передбачено п. 44 вказаної Постанови, за результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту видачі свідоцтва про народження, а також перевірки факту належності особи до громадянства України працівником територіального підрозділу ДМС складається висновок за встановленою МВС формою, який затверджується керівником територіального органу ДМС або його заступником.
Якщо за результатами проведення зазначеної процедури особу не встановлено, приймається рішення про відмову особі в оформленні паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку, передбаченому пунктами 100 і 101 цього Порядку.

Із наведеного вбачається, що заходи з ідентифікації особи проводяться працівниками відповідного територіального органу ДМС, після подання анкети-заяви в тому числі і відповідним закладом МОЗ для отримання особою документів, що оформляються із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, до яких відносяться документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: та документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус визначені ст. 13 Закону № 5492-VI.
Після проведення процедури встановлення особи працівником територіального підрозділу ДМС складається відповідний висновок за встановленою МВС формою або приймається рішення про відмову особі в оформленні паспорта.

Отже, звернення до суду із заявою про встановлення особи в порядку окремого провадження, можливий за умови неможливості ідентифікації особи відповідними територіальними підрозділами Державної міграційної служби в порядку передбаченому Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

За викладених обставин, вимоги КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, можуть бути предметом розгляду в судах у порядку, передбаченому Главою 6 розділу IV ЦПК України. Висновок суду першої інстанції про те, що встановлення факту про який просить заявник, не може бути встановлено судом в порядку окремого провадження є передчасним.

Колегія суддів звертає увагу на те, що оскільки судом першої інстанції відмовлено у відкритті провадження у зв`язку з тим, що вказаний факт не підлягає встановленню у судовому порядку, апеляційним судом не перевіряється дотримання заявником досудового порядку встановлення таких даних та відсутність іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує відповідний факт, що має юридичне значення, оскільки зазначене не розглядалось судом першої інстанції.

Таким чином, оскільки ухвала Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадження постановлена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради задовольнити.
Ухвалу Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадження в цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24 лютого 2022 року.

Головуючий        О.М. Кримська 

Судді:         А.В. Дашковська 

       І.В. Кочеткова