ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/2285/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,        
     розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 р. (суддя: Петренко О.С.) в адміністративній справі №340/2285/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, про скасування вимоги про сплату боргу,-

                                                     В С Т А Н О В И В:

     ОСОБА_1  звернувся  до суду з адміністративним позовом, в якому просила  визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ф-92092-50 від 04 лютого 2021 р. на суму 37 788,74 грн.
     В обґрунтування позовних вимог зазначає, що  оскаржена вимога є незаконною, оскільки нею не здійснювалась будь-яка підприємницька діяльність протягом 2017 - 2020 р., та як наслідок не було отримано доходу від такої діяльності     
    Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
  Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.
  В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що згідно даних інформаційної системи податкового органу за позивачем обліковується недоїмка зі сплати єдиного внеску за період 2017 - 2020 р., внаслідок чого була винесена податкова вимога.
     Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.
      Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
  Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно
до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки 
всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
    Судом першої інстанції встановлено, що 01 серпня 2006 р. ОСОБА_1 була  зареєстрована як  фізична особа - підприємець. За позивачем обліковується заборгованість з єдиного внеску за 2017 - 2020 р. на підставі чого Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області складено вимогу про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ф-92092-50 від 04 лютого 2021 р. на суму 37 788,74 грн.
    Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що згідно даних    Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - інформація про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відсутня. Також позивач в період з 2017 р. по 2020 р. перебувала у трудових відносинах з ТОВ "Згода", яким за позивача за цей період було сплачено ЄСВ, що підтверджено інформацією із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України.
    Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
    Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
  Відповідно до статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.
    Як вбачається з відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - інформація про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) відсутня (електронний ресурс: https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).
     Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 01 липня 2020 р. у справі № 260/81/19 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого відсутність офіційного підтвердження у позивача статусу ФОП шляхом проходження реєстраційних процедур у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", виключає можливість законного здійснення підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів, за відсутності фактичних доказів протилежного, виключає і можливість формальної та фактичної участі позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за відповідним статусом .
   За висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 р у справі   №440/2149/19, якщо особа є найманим працівником, така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець.    
   Суд першої інстанції правомірно зазначив про наявність доказів трудової діяльності позивача в ТОВ "Згода" в період з 2017 р. по 2020 р., та що за позивача, як за застраховану особу за цей період часу  роботодавцем було сплачено ЄСВ, що підтверджено інформацією із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (а.с.48).
    Відтак, рішення суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Кіровоградській області про сплату ОСОБА_1  боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ф-92092-50 від 04 лютого 2021 р. на суму 37 788,74 грн. колегія суддів вважає законним та обґрунтованим.
    
    Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
   Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

                                                        П О С Т А Н О В И В:

    Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.
   Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 р. в адміністративній справі №340/2285/21 - залишити без змін.
   Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 09 лютого 2022 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.   

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук