Ухвала                                                               
 
18 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 756/15524/18-ц
провадження № 61-20134св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», державний реєстратор Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» м. Київ Коцюба Алла Євгеніївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект», 
треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васьківська Вікторія Станіславівна,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року у складі судді Яценко Н. О. та постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Березовенко Р. В., Нежури В. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2  звернулися до суду із позовом до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк»), державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» м. Київ Коцюби А. Є. (далі - державний реєстратор Коцюба А. Є.), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» (далі - ТОВ «Кей - Колект»), треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васьківська В. С., про визнання іпотечного договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
 
Свої вимоги обґрунтовували тим, що 20 листопада 2018 року їхня донька                     ОСОБА_4 , яка перебувала в квартирі АДРЕСА_1 , яка є місцем постійного проживання, та належить їм на праві спільної сумісної власності згідно зі Свідоцтвом про право власності на житло від 30 червня 1998 року, повідомила, що невідомі особи зламали тамбурні двері та замок і потрапили                           в коридор загального користування. Коли приїхала патрульна поліція, то невідомі особи в усній формі повідомили, що вони є представниками нового власника квартири.
 
21 листопада 2018 року за місцем проживання за тією ж адресою прибули інші невідомі особи і знову почали розповідати, що саме вони є представниками нового власника і їм невідомо, хто перед цим приходив. Цього ж дня їм надано копію договору іпотеки від 05 вересня 2008 року № 93170, відповідно до умов якого іпотекодавцем є ОСОБА_3 , але предметом іпотеки є: квартира АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Мінської народної ради народних депутатів м. Києва Державне комунальне управління житлового господарства орган приватизації державного житлового фонду, 30 червня 1998 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 30 червня                  1998 року № 1171, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 03 липня 1998 року, записаний у реєстрову книгу за № 1089. Предмет іпотеки складається                з трьох жилих кімнат. Загальна площа предмета іпотеки становить 58,15 кв. м, жила - 40 кв. м.
 
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30 червня 1998 року Державне комунальне управління житлового господарства Мінського району                      м. Києва посвідчує, що квартира АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (у рівних долях).
 
Відомості у договорі іпотеки не відповідають даним щодо власників квартири. Квартира і до цього часу знаходиться у спільній власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і жодного відношення до договору іпотеки не мають, згоди на його укладення не надавали, а тому вважають, що договір іпотеки є незаконним і має бути визнаний недійсним.
 
Згідно з Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 листопада 2018 року стало відомо, що 07 листопада 2018 року державний реєстратор Коцюба А. Є. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 43957269 від 09 листопада 2018 року 12:35:40, власником квартири визнано: ТОВ «Кей-Колект».
 
Посилаючись на викладене, позивачі просили визнати договір іпотеки від 05 вересня 2008 року № 93170, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , недійсним; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень                     (з відкриттям розділу), індексний номер: 43957269 від 09 листопада 2018 року, 12:35:40, Коцюба А. Є. , Київська філія комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу», м. Київ.
 
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2021року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки             від 05 вересня 2008 року № 93170, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та             ОСОБА_3 . Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень             (з відкриттям розділу) індексний номер: 43957269 від 09 листопада 2018 року, державний реєстратор Коцюба А. Є., Київська філія комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» м. Київ.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що договір іпотеки укладений між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк», який змінив назву на                          АТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект», є недійсним, оскільки укладений з порушенням вимог закону, без отримання згоди інших співвласників квартири, переданої банку в іпотеку. 
 
Позивачами не пропущено строк звернення до суду із вимогою про визнання договору іпотеки недійсним, оскільки матеріали справи не містять доказів, які                        б свідчили про те, що співвласники були обізнані про укладення спірного договору іпотеки. В своєму позові вони зазначають, що про наявність договору іпотеки дізналися лише у листопаді 2018 року, протилежного суду не доведено. Подаючи клопотання про застосування строків позовної давності, представник банку посилався на акт опису та арешту майна від 30 листопада 2011 року, разом з тим                в цьому акті відсутні підписи позивачів, а тому відсутні підстави вважати про обізнаність позивачів саме про договор іпотеки. Крім того, позивачі не були стороною у справі за яким вчинялися виконавчі дії та в судовому рішенні від 25 січня 2011 року на яке посилається АТ «УкрСиббанк» взагалі відсутні посилання на договір іпотеки. 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2021року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що, якщо об`єкт належить на праві спільної сумісної власності кільком особам, то право власності кожного із співвласників у спільній сумісній власності поширюється на весь об`єкт, відтак передати у власність можна лише об`єкт                          в цілому, а отже, у ОСОБА_3 були відсутні повноваження на укладення оспорюваного договору іпотеки в цілому.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У грудні 2021 року АТ «УкрСиббанк» подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У своїй касаційній скарзі вказує на те, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 57/314-6/526-2012,                              від 06 лютого 2020 року у справі № 916/2828/18, від 30 липня 2021 року у справі                 № 670/23/18, Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-7цс14.
 
У грудні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали відзив на касаційну скаргу, у якій зазначено, що суди ухвалили рішення по суті заявлених вимог щодо належних відповідачів. Позови про усунення перешкод У здійсненні права користування та розпорядження майном, а також позови про витребування майна              з чужого незаконного володіння можуть бути пред`явлені протягом періоду порушення права власності, яке визначається триваючим. 

Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження            у справі, витребувано матеріали цивільної справи, надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
04 січня 2022 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» м. Київ Коцюби Алли Євгеніївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект», треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васьківська Вікторія Станіславівна, про визнання іпотечного договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року призначити до судового розгляду на 02 лютого 2022 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. В. Ступак    	
 	І. Ю. Гулейков     С. О. Погрібний