ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" січня 2022 р.                                  Справа№ 911/3674/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Агрикової  О.В. 
 
секретар судового засідання: Михайленко С.О.
за участі представників сторін: 
від позивача: Іващенко Ю.А. (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АН № 1051505 від 12.11.2021);
від відповідача: адвокат Семко В.Ю. (довіреність № 18 від 30.12.2021)
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик»
на ухвалу Господарського суду Київської області  від 15.12.2021
у справі № 911/3674/21 (суддя Саванчук С.О.) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик»
до Державного підприємства «Київське лісове господарство» 
про визнання недійсним одностороннього правочину - повідомлення про розірвання договору, - 
ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст позовних вимог:
1.1.          До Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» надійшла позовна заява (вх. № 3626/21 від 14.12.2021) до Державного підприємства "Київське лісове господарство" про визнання недійсним одностороннього правочину - повідомлення про розірвання договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 13.09.2017.
1.2.          Позовні вимоги мотивовані невідповідністю односторонньої відмови відповідача від договору вимогам чинного законодавства та умовам договору, є протиправною та безпідставною. 
1.3.          Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» подано заяву (вх. № 367/21 від 14.12.2021) про забезпечення позову, відповідно до заявлених вимог якої останній просить суд:
-           до набрання у даній справі рішенням законної сили зупинити дію одностороннього правочину - повідомлення про розірвання договору у вигляді заяви № 01-905 від 19.11.2021 про розірвання договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 13.09.2017 в односторонньому порядку, вчиненого ДП «Київське лісове господарство»; 
-          до набрання у даній справі рішенням законної сили заборонити Державному підприємству «Київське лісове господарство» укладати будь-які угоди та/або договори з будь-якими фізичними та/або юридичними особами про умови здійснення біотехнічних заходів на земельній ділянці в межах земельної ділянки ДП «Київське лісове господарство», на якій розташована біотехнічна споруда - вольєр для напіввільного утримання диких тварин, та інших угод, які передбачають здійснення господарської діяльності третіх осіб на визначеній території в межах кварталів (квартал 4 вид. 1-14 площею 32,5 га, кв. 5 вид. 1-13, 14 (3,1 га). 20 (0,3 га), 21, 22, 29, 31, 33-35 площею 40,8 га, кВ. 6 вид. 1-21, 24, 25 (0,6 га), 26 (0,7 га), 36-38 площею 45,9 га, кв. 7 вид. 1-12, 13 (3,9 га), 14-17, 18 (1,5 га), 19-21, 23-28, 30, 33 площею 55,6 га кв. 8 вид. 1-31 площею 58,0 га Плахтянського лісництва ДП «Київське лісове господарство» на лісовій ділянці загальною площею 232,6 га;
-          до набрання у даній справі рішенням законної сили заборонити Державному підприємству «Київське лісове господарство» вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» здійснити демонтаж біотехнічних споруд, які об лаштовані на виконання договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 13.09.2017, а також здійснювати демонтаж зазначених споруд самостійно або із залученням третіх осіб. 
2.          Короткий зміст ухвали суду першої інстанції:
2.1.           Ухвалою Господарського суду Київської області  від 15.12.2021 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» про забезпечення позову відмовлено повністю. 
3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
3.1.           28.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» на ухвалу Господарського суду Київської області  від 15.12.2021 у справі № 911/3674/21, в якій апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області  від 15.12.2021 у справі № 911/3674/21, винести постанову, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову, до набрання у даній справі рішенням законної сили зупинити дію одностороннього правочину - повідомлення про розірвання договору у вигляді заяви № 01-905 від 19.11.2021 про розірвання договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 13.09.2017 в односторонньому порядку, вчиненого ДП «Київське лісове господарство»; до набрання у даній справі рішенням законної сили заборонити Державному підприємству «Київське лісове господарство» укладати будь які угоди та/або договори з будь якими фізичними та/або юридичними особами про умови здійснення біотехнічних заходів на земельній ділянці в межах земельної ділянки ДП «Київське лісове господарство» на якій розташована біотехнічна споруда - вольєр для напіввільного утримання диких тварин, та інших угод які передбачають здійснення господарської діяльності третіх осіб на визначеній території в межах кварталів (квартал 4 вид. 1-14 площею 32,5 га, кв. 5 вид. 1-13, 14 (3,1 га). 20 (0,3 га), 21, 22, 29, 31, 33-35, площею 40,8 га, кв. 6 вид. 1-21, 24, 25 (0,6 га), 26 (0,7 га), 36-38 площею 45,9 га, кв. 7 вид. 1-12, 13 (3,9 га), 14-17, 18 (1,5 га), 19-21, 23-28, 30, 33 площею 55,6 га, кв. 8 вид. 1-31 площею 58,0 га Плахтянського лісництва ДП «Київське лісове господарство» на лісовій ділянці загальною площею 232,6 га; до набрання у даній справі рішенням законної сили заборонити Державному підприємству «Київське лісове господарство» вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» здійснити демонтаж біотехнічних споруд, які облаштовані на виконання договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 13.09.2017, а також здійснювати демонтаж зазначених споруд самостійно або із залученням третіх осіб. 
4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1.          У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що виконання позивачем вимог, викладених в оскаржуваній заяві відповідача призведе до безповоротного знищення предмету договору - вольєру для напіввільного утримання диких тварин, втрати тварин, які перебувають у напіввільному утриманні в біотехнічній споруді, унеможливить подальше виконання умов договору та призведе до значних матеріальних втрат заявника (позивача) пов`язаних з демонтажем, а в разі задоволення позовних вимог - подальшим монтажем біотехнічних споруд. 
4.2.          Вважає, що існує реальна ймовірність того, що відповідач може самостійно або із залученням третіх осіб здійснити демонтаж біотехнічних споруд облаштованою в порядку, передбаченому проектом вольєру для напіввільного утримання та технології штучного розведення для оленя європейського, оленя плямистого, лані європейської, козулі європейської та муфлона європейського. Зазначені дії можуть привести до неконтрольованого переміщення диких тварин, що утримуються в біотехнічній споруді - вольєрі, що може призвести до загибелі диких тварин, що утримуються у напіввільних умовах. 
4.3.          Крім того, вказує на те, що існує реальна можливість укладення відповідачем аналогічного договору про умови здійснення біотехнічних заходів з іншими особами. Вказане призведе до неможливості захисту прав позивача в межах судового провадження і для такого захисту у позивача виникне потреба у нових зверненням до суду з позовами, зокрема, про визнання недійсним договору (договорів) про умови здійснення біотехнічних заходів, укладеного (укладених) з іншими особами; про усунення перешкод у виконанні договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 13.09.2017 тощо. 
5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1.          Відповідач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду відповідачем отримано 14.01.2022, про що свідчить повідомлення № 0411636227480 про вручення поштового відправлення. 
5.2.          У відповідності до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України   відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
6.          Розподіл справи:
6.1.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» у межах справи № 911/3674/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.
6.2.            Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/3674/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» на ухвалу Господарського суду Київської області  від 15.12.2021, повідомлено учасників справи, що розгляд вказаної апеляційної скарги відбудеться 18.01.2022, зобов`язано Господарський суд Київської області направити до Північного апеляційного суду матеріали справи № 911/3674/21.
6.3.           17.01.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження  по справі № 911/3674/21.
7.          Інші процесуальні дії у справі:
7.1.          В судове засідання 18.01.2022 з`явилися уповноважені представники позивача (апелянта) та відповідача.
7.2.          Представник апелянта в судовому засіданні 18.01.2022 підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову. 
7.3.          Представник відповідача в судовому засіданні 18.01.2022 проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу просив залишити без змін. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1.          Між сторонами укладено договір про умови здійснення біотехнічних заходів від 13.09.2017.
8.2.          Відповідно до пункту 4.3. Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" має право на облаштування та експлуатацію біотехнічних споруд  вольєру у межах кварталів № 4, 5, 6, 7, 8 Плахтянського лісництва Державного підприємства «Київський лісгосп»; облаштування та подальше використання (експулатацію) біотехнічних споруд для здійснення біотехнічних заходів на зазначеній в пункті 3.2. Договору території, з моменту набрання чинності даного договору, за письмовою згодою з Державним підприємством "Київське лісове господарство", на погодженій території облаштовувати необхідні тимчасові некапітальні споруди, здійснювати інші заходи, що не суперечать чинному законодавству України.
8.3.          Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 02.12.2021 на адресу заявника від Державного підприємства «Київське лісове господарство» надійшла заява про розірвання договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 13.09.2017 в односторонньому порядку, з огляду на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» на земельній ділянці, що передана у користування, незаконно здійснено будівництво об`єктів нерухомості: 1) споруда у кварталі 5 виділ 2 Плахтянського лісництва Державного підприємства «Київське лісове господарство» на березі водойми, яка розташована на земельній ділянці, переміщення якої є неможливим без її знецінення та зміни призначення (акт обстеження вольєру ТОВ «МРК Ярик» від 18.11.2021; 2) площадка відсипана гравієм у кварталі 4 виділу 11 Плахтянського лісництва Державного підприємства «Київське лісове господарство».
9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:
9.1.          Спірні правовідносини у справі № 911/3674/21 пов`язані із  складеним Державним підприємством «Київське лісове господарство» заяви-повідомленням про розірвання укладеного між сторонами договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 13.09.2017. 
9.2.          Позивачем у межах заяви про забезпечення позову заявлено вимоги як в частині зупинення дії вказаної вище заяви-повідомлення, так і в частині заборони відповідачем укладати правочини щодо земельної ділянки, де розташовано біотехнічну споруду, здійснювати її демонтаж. 
9.3.          При цьому, в обґрунтування таких вимог позивач посилається на існування реальної загрози демонтажу біотехнічних споруд, знищення диких тварин, які перебувають в біотехнічній споруді. 
10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1.          Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріали заяви про забезпечення позову не містять доказів, у розумінні  статей 73-79 Господарського процесуального кодексу України, того, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, з огляду на те, що аргументи заявника про можливий демонтаж спірного майна або укладення договору про здійснення біотехнічних заходів на спірній території, є лише припущеннями, які не підтверджені жодними доказами.
10.2.          Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що посилання заявника на те, що наявність спору між сторонами свідчить про можливі порушення його прав є лише припущенням заявника, що не підтверджене, доказами чи аргументами та не створює підстав для задоволення відповідної заяви, з огляду на те, що, з урахуванням предмета і підстав позову, обставини правомірності розірвання договору в односторонньому порядку, віднесення зазначеної споруди до біотехнічних споруд, облаштованих в порядку, передбаченому «Проектом вольєру для напіввільного утримання та технологія штучного розведення для оленя європейського, оленя плямистого, лані європейської, козулі європейської та муфлона європейського», віднесення її до тимчасової або капітальної споруди, отримання згоди на її облаштування, будуть встановлюватись судом під час розгляду справи по суті.
11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1.           Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта в частині обґрунтування позивачем необхідності вжиття у межах справи № 911/3674/21 заходів забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем, з огляду на наступне.
11.2.          Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.
11.3.          Слід зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
11.4.           При цьому забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
11.5.             Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
11.6.          При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
11.7.          Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
11.8.          Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
11.9.          Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
11.10.          При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених  статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.  Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
11.11.          Матеріали заяви про забезпечення позову не містять жодних належних доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на демонтаж спірної біотехнічної споруди, дій на укладення аналогічних договорів з іншими особами. Позивачем у заяві про забезпечення позову не наведено, що обраний спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та не надано беззаперечних доказів, які б надавали обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. 
12.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
12.1.          Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
12.2.          Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.» 
12.3.          Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
12.4.          При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.  Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»,  «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»
12.5.            Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. 
12.6.          Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»
12.7.          Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених  статтею 137  цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України).
12.8.          Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України   позов забезпечується, зокрема   забороною відповідачу вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
12.9.           Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).
12.10.          Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
12.11.          При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 236 ГПК України).
13.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги: 
13.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала ґрунтується на засадах верховенства права, є законною -  постановлена судом відповідно до норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права.
13.2. Ухвалу Господарського суду Київської області  від 15.12.2021 у справі № 911/3674/21 залишити без змін. 
13.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» на ухвалу Господарського суду Київської області  від 15.12.2021 у справі № 911/3674/21 залишити без задоволення.
14.          Розподіл судових витрат:
14.1          Оскільки у даному випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не проводиться та повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 74, 79, 86, 136, 137, 129, 207, 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» на ухвалу Господарського суду Київської області  від 15.12.2021 у справі № 911/3674/21 залишити без задоволення. 
2.          Ухвалу Господарського суду Київської області  від 15.12.2021 у справі № 911/3674/21 залишити без змін. 
3.          Доручити Господарському суду Київської області за результатами розгляду справи № 911/3674/21 здійснити розподіл судових витрат у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик».
4.           Матеріали оскарження у межах справи № 911/3674/21 повернути до Господарського суду Київської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 19.01.2022.

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                О.В. Агрикова