ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/1473/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,     
  
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2021 (суддя Конишева О.В.) в адміністративній справі №280/1473/21 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  про  зобов`язання вчинити певні дії,- 

в с т а н о в и В:

У лютому 2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому позивач просила суд визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт відповідача про відмову в виплаті позивачеві грошової допомоги в розмірі її десяти місячних пенсій; зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачеві грошової допомоги в розмірі її десяти місячних пенсій.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2021  в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Рішення суду обгрунтовано тим, що на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком, пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач не має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій у зв`язку з недостатністю спеціального страхового стажу.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач   подала  апеляційну скаргу, в якій просила прийняти нове рішення ,  яким задовольнити позовні вимоги.  
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно записам у трудової книжки, позивач працювала на посаді вчителя, що відносится до посад, наведених у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та   соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993р. Сукупний стаж роботи на цій посаді на день виходу позивачки на пенсію складає 30 років 6 місяців 16 днів.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивач звернулася до відповідача із заявою за призначенням пенсії за віком та виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Листом від 17.12.2020 позивачу повідомлено про відсутність підстав для призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": на день досягнення пенсійного віку у позивача не нараховується 30 років страхового стажу в закладах освіти на відповідних посадах.      До спеціального стажу, який дає право на виплату грошової допомоги не зараховано періоди роботи з 01.09.1995 по 03.01.1998 на посаді психолога та з 04.01.1998 по 16.08.1998 на посаді заступника директора навчального комплексу № 67 до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, передбаченого пунктом "е"-"ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Згідно із пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".
Згідно пункту 5 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
За приписами пункту 6 Порядку № 1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Пунктом 7 Порядку № 1191 встановлено, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.08.2019 по справі №724/579/17, від 20.02.2019 по справі № 462/5636/16-а, від 19.03.2019 по справі №466/5637/17.
Спірним, у даній справі, є наявність чи відсутність правових підстав для зарахування, згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до спеціального стажу позивача період роботи з 01.09.1995 р. по 03.01.1998 р. на посаді психолога та з 04.01.1998  по 16.08.1998 на посаді заступника  директора навчального комплексу №67.
Відповідно до статті 28 Закону України "Про освіту" №1060-XII від 23.05.1991 - система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.
Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 ( 909- 93-п ) розділом 1 "Освіта" передбачено, що викладачі загальноосвітніх навчальних закладів, військових загальноосвітніх навчальних закладів, музичних і художніх шкіл мають право на пенсію за вислугу років (керівник гуртка, учитель, заступник директора).
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників до яких віднесено, зокрема, посада психолога.
Згідно зі статтею 29 Закону України "Про освіту" №1060-XII від 23.05.1991 структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.
Аналогічні норми передбачені в статті 1 Закону України "Про освіту" 2145-VIII від 05.09.2017, а саме система освіти - сукупність складників освіти, рівнів і ступенів освіти, кваліфікацій, освітніх програм, стандартів освіти, ліцензійних умов, закладів освіти та інших суб`єктів освітньої діяльності, учасників освітнього процесу, органів управління у сфері освіти, а також нормативно-правових актів, що регулюють відносини між ними. Структура освіти включає позашкільну освіту (ст. 10 Закону України "Про освіту" 2145-VIII від 05.09.2017).
У відповідності до підпунктів 6, 21 пункту 1 статті 1 Закону України "Про освіту" 2145-VIII від 05.09.2017 заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність.
Педагогічна діяльність - інтелектуальна, творча діяльність педагогічного (науково-педагогічного) працівника або самозайнятої особи у формальній та/або неформальній освіті, спрямована на навчання, виховання та розвиток особистості, її загальнокультурних, громадянських та/або професійних компетентностей.
Згідно із статтею 10 Закону України "Про освіту" від 5 вересня 2017 року № 2145- VIII невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта: повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Як вбачається з трудової книжки позивача, наявної в матеріалах справи,згідно записам у трудовій книжці у період з 01.09.1995 р. по 03.01.1998 р. Позивач займала посаду психолога, а у період з 04.01.1998 р. по 17.08.1998 р. - посаду заступника директора. Крім роботи на посадах психолога та заступника директора (без зазначення напрямку роботи в запису в трудовій книжці), Позивач працювала на посаді вчителя, що відноситься до посад, затверджених Постановою КМУ № 909, у періоди з 15.08.1982 р. по 25.05.1987 р., з 30.07.1990 р. по 31.08.1995 р. та з 26.08.1999 р. по 28.04.2020 р., а всього: 30 років 6 місяців 16 днів.
Таким чином, у ОСОБА_1 наявний необхідний спеціальний стаж роботи за посадою, яка відноситься до посад педагогічних працівників, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України « Про пенсійне забеспечення», а тому має право на виплату грошової допомоги, яка не оподактовується в розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до 7-1 Розділу ХV «Прикінцевих положень «Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».  

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.  316,  321,  322,  325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1   - задовольнити .
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2021 - скасувати та прийняти нову постанову.
Визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт відповідача про відмову в виплаті позивачеві грошової допомоги в розмірі її десяти місячних пенсій рішення. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  призначити грошову допомогу ОСОБА_1 , у розмірі десяти місячних пенсій, що передбачено пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  (пр. Соборний, 158-б,м. Запоріжжя, 69005, код 20490012) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривні 00 копійок).
                      Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

           Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
          Суддя                                                    Л.А. Божко