ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
22 березня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/15563/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Щербака А.А.,       
          розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області         
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 11.11.2021  року, (суддя суду першої інстанції Неклеса О.М.), прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Дніпро, в адміністративній справі №160/15563/21  за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
          06 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку пенсії на підставі листа - повідомлення від 22.05.2018 року №30/5-938 про настання підстав для перерахунку розміру пенсії та за довідкою від 22.05.2018 року №30/5-937 Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області за судовими рішеннями у справі №804/201/18530/17 та не нарахування, невиплати компенсації втрати частини доходу у з зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії;
          - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі листа - повідомлення від 22.05.2018 року №30/5-937 Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області за судовими рішеннями у справі №804/201/18530/17, виходячи з розрахунку 71% від розміру грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням платежів та нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з невиплатою частини перерахованої пенсії із врахуванням судових рішень у справі №160/9865/19;
          - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку пенсії з 01.04.2019 року станом на 05.03.2019 року з урахуванням усіх видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі листа  - повідомлення від 09.12.2020 року №30/5-3233 про настання підстав для перерахунку пенсії та за довідкою від 09.12.2020 року №30/5-3232 Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області за судовими рішеннями у справі №160/6689/19 та не нарахування, невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з невиплатою частини перерахованої пенсії;
          - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України а Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 року  перерахунок пенсії з урахуванням усіх видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі листа  - повідомлення від 09.12.2020 року №30/5-3233 про настання підстав для перерахунку пенсії та за довідкою від 09.12.2020 року №30/5-3232 Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області за судовими рішеннями у справі №160/6689/19 та нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з невиплатою частини перерахованої пенсії із врахуванням судових рішень у справі №160/9865/19 (у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, виходячи з суми боргу, що становить 57289.48 грн. за період з 01.01.2018 року по 28.04.2020 року з урахуванням трьох відсотків річних);
          встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом подання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звіту про виконання рішення суду;
          стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області суму судового збору.
          Адміністративний позов обґрунтований тим, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/201/18530/17 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 року у справі №160/6689/12, які набрали законної сили, Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України видано довідки від 22.05.2018 року №30/5-937 та №30/5-3232 від 09.12.2020 року, проте відповідачем протиправно не здійснено перерахунок та виплату позивачеві пенсії на підставі означених довідок. Також, позивач зазначає, що він має право на перерахунок пенсії виходячи з 71% від розміру грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року в адміністративній справі №160/9865/19 та без обмеження максимальним розміром пенсії.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок Управління Державної служби зв`язку та захисту інформації України виданих 22.05.2018 року №30/5-937 та №30/5-3232 від 09.12.2020 року, виходячи з розрахунку 71% від розміру грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії та без обмеження максимального розміру пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.04.2019 року  перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки  Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №30/5-3232 від 09.12.2020 року, виходячи з розрахунку 71% від розміру грошового забезпечення для обчислення розміру пенсії та без обмеження максимального розміру пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Управління Державної служби зв`язку та захисту інформації України від 22.05.2018 року №30/5-937, виходячи з 71 % від розміру грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії та без обмеження максимального розміру пенсії. Стягнуто на користь позивача судовий збір.
          Не погодившись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що довідка №30/5-937 носить інформаційний характер та не відповідає вимогам Порядку №45, вона не надходила до Головного управління Пенсійного фонду України, відтак не може бути врахована для умов проведення для перерахунку розміру пенсії позивача. 
         Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 отримує пенсію з 11.12.2008 року відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,  та деяких інших осіб», перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
          На виконання судових рішень Управлінням Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України було видано довідки від 22.05.2018 року №30/5-937 та №30/5-3232 від 09.12.2020 року про розмір грошового забезпечення позивача для умов проведення йому перерахунку розміру пенсії.
          Позивач неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії на підставі означених довідок, однак отримав відмову в проведенні перерахунку.
          Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на проведення перерахунку розміру пенсії встановлене Законом, відтак відповідач протиправно відмовив в здійсненні перерахунку розміру пенсії. Також, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню компенсація за несвоєчасну виплату пенсії. 
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Щодо обмеження виплати пенсії максимальним розміром суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч.7 ст. 43 Закону №2262-XII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 за №7-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема, частини сьомої статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.
У рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту, а    обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене    Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою    статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Відповідно до п.2 резолютивної частини    вказаного Рішення Конституційного Суду України     положення ч.7    ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня    ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 відсутня ч.7 ст.43 в    Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно зі ст.2 Закону "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. №3668-VІ (в редакції Закону України від 24.12.2015 за №911-VІІІ) максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати 10 740,00 грн.
Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень цього ж Закону обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI, цей Закон набирає чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2012 року.
Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 за №911-VІІІ дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.
Викладене узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 15.04.2019 р. у справі №127/4270/17 (провадження №К/9901/33880/18).
Встановлені обставини справи свідчать, що пенсія позивачу призначена ще у 2008  році, що свідчить про безпідставність обґрунтування відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром на підставі вимог Закону №3668-VІ.
          За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.
          Щодо права  позивача на проведення перерахунку пенсії на підставі довідки від 09.12.2020 року №30/5-3232 Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області, суд зазначає наступне.
          Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII).
Отже, законодавцем визначена підстава для перерахунку пенсій, а саме: підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. При цьому визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій покладено на Кабінет Міністрів України.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі Порядок № 45).
Відповідно до п. 1 наведеного вище Порядку № 45, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018, пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 5 Порядку № 45 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01.03.2018 року, затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
На підставі ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII, 21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (набрала чинності 24.02.2018), пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Отже, у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 704 від 30.08.2017, якою з 1 березня 2018 року змінено грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" визначені умови, порядок та розміри вказаного перерахунку.
Пунктом 1 наведеної постанови Кабінету Міністрів України № 103 передбачено, що перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), має здійснюватися з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374).
Між тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
Колегія суддів зазначає, що в компетенцію Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45.
Проте, зміни внесені постановою № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
Водночас алгоритм дій, які повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та державний орган з якого було звільнено особу у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.
Зокрема, пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх Головним управлінням Пенсійного фонду України.
Тобто, на уповноважені органи покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.
При цьому, колегія суддів зазначає, що питання відносно подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.
Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з введенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
Як свідчать встановлені обставини справи, 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Зокрема, постановою № 704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення, зокрема надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704).
При цьому підпунктом 2 пункту 5 постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Отже, з 05.03.2019 з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які враховувались при призначенні пенсії, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 17.12.2019 року в зразковій справі № 160/8324/19, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
          Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
          Щодо права позивача на проведення перерахунку розміру його пенсії на підставі від 22.05.2018 року №30/5-937 Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України суд зазначає наступне.
          Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.          
Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII).
Військовослужбовцям у зв?язку з особливим характером військової служби, яка пов?язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.          
Постановою КМУ № 1294 (чинною станом на час виникнення спірних відносин) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.
Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначався постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329; далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Отже, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення", згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсії.
Отже, виходячи з того, що такі виплати як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування входять до складу грошового забезпечення, позивач має право на проведення перерахунку розміру його пенсії з урахуванням довідки №30/5-937 про розмір додаткових видів грошового забезпечення.
Доводи відповідача з приводу того, що вказана довідка не була подана до органів Пенсійного фонду суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять відповідь від 01.11.2018 року №Р16768-18  відповідно до якої Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомляє ОСОБА_1 про отримання 29.05.2018 року від Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області відповідної довідки про додаткові види грошового забезпечення  за період з 01.01.2007 року по 10.12.2008 року. (а.с. 33) В матеріалах справи міститься також і супровідний лист про направлення Начальником Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області на адресу Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області довідки про  розмір додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 №30/5-937 від 22.08.2018 року, супровідний лист отримано відповідачем 29.05.2018 року, про що свідчить відповідна відмітка про отримання вхідної кореспонденції. (а.с. 25)
Також, матеріали справи містять докази того, що позивач неодноразово самостійно звертався до пенсійного органу із заявами про проведення перерахунку розміру його пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, до заяв позивач долучав копію довідки про розмір додаткових видів грошового забезпечення. (а.с.35-37) Заяви позивача про проведення перерахунку пенсії є цілком зрозумілими та однозначними, вони відповідають вимогам Закону щодо змісту своїх вимог та мають обов`язкові реквізити, натомість, відповідач у відповідь на заяви позивача надав інформаційні відповіді про неможливість здійснення перерахунку розміру пенсії у зв`язку з відсутністю рішення суду, яким би було зобов`язано відповідача здійснити перерахунок, такі дії відповідача не відповідають  вимогам Закону. 
Стосовно доводів Пенсійного фонду України про невідповідність довідки від 22.05.2018 року №30/5-937 Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вимогам чинного законодавства, а саме порядку №45, суд зазначає, що довідку про розмір додаткових видів грошового забезпечення позивачу було видано на виконання рішення суду, для умов забезпечення права позивача на врахування цих видів забезпечення в розмірі призначеної пенсії, вона містить всі необхідні вихідні дані щодо розміру грошового забезпечення.
          Крім того, суд першої інстанції правильно вказав, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2020 року в адміністративній справі №160/9865/19, якою визнано права позивача на перерахунок пенсії з урахуванням розміру пенсії 71 % грошового забезпечення, відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 22.08.2018 року виходячи з розрахунку розміру пенсії 71% грошового забезпечення позивача.
          Стосовно вимог позивача про зобов`язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів, суд зазначає наступне.
          Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані  Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 N 2050-III  (далі -  Закон N 2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 N 159  (далі - Порядок N 159).
Згідно з ст.  1,  2 Закону N 2050-III  (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена  ст. 2 Закону N 2050-III  та Порядком N 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у даній справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.
Згідно з п. 3 Порядку N 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
З аналізу наведених норм, судом встановлено, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої  ст. 2 Закону N 2050-III  та Порядком N 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у  постановах від 18.11.2014 у справі N 21-518а14, від 11.07.2017 у справі N 21-2003а16, Верховним Судом у  постановах від 20.02.2018 у справі N 522/5664/17, від 21.06.2018 у справі N 523/1124/17, від 03.07.2018 у справі N 521/940/17, від 05.10. 2018 у справі N 127/829/17, від 12.02.2019 у справі N 814/1428/18, від 08.08.2019 у справі N 638/19990/16-а, які в силу вимог ч. 5  ст. 242 КАС України  враховуються судом при прийнятті рішення в даній адміністративній справі.
          З урахуванням вищевикладеного, а також з огляду на те, що позивач не оскаржує правомірність зобов`язання судом здійснити виплату йому компенсації лише в частині заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача компенсації  втрати частини доходів щодо вже проведених виплат на виконання рішення суду.
          З огляду на викладене, колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення позовних вимог, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги відсутні.
          Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст.  316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 року в адміністративній справі №160/15563/21 - залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.    
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак