ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року	Львів	Справа № 300/5126/21 пров. № А/857/21712/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення   Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року (головуючий суддя: Кафарський В.В. місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, –

встановив:

ОСОБА_1 , 14.09.2021, звернувся до суду з позовом в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії з 88% до 70% грошового забезпечення;
- зобов`язати відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок, нарахувати та виплатити пенсію за вислугу років в розмірі 88% грошового забезпечення, всіх раніше призначених додаткових видів грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру передбаченого ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Обґрунтовує позов тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області безпідставно знизило відсотковий розмір пенсії з 88% до 70% грошового забезпечення, що призвело до неправильного визначення розміру пенсії та її виплату позивачу з 01.04.2019 в розмірі нижчому, ніж передбачено законодавством. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки внесені зміни до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. З огляду на протиправність вищевказаних дій відповідача. 
Крім цього, вказує, що пенсія, яка призначена позивачу ще у 2000 році, не підлягає обмеженню її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів.
Рішенням   Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року позов задоволено.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати у частині здійснення перерахунку з 01.04.2019 без обмеження пенсії максимальним розміром та відмовити у цій частині позову. А в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії в розмірі 88% суми грошового забезпечення, судове рішення скасувати, а провадження у цій частині закрити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що згідно ч. 7  ст. 43 Закону № 2262-XII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Крім цього, таке обмеження встановлене і Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668 від 08.07.2011.
Також, вказує, що заявлені позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок, нарахувати та виплатити пенсію за вислугу років в розмірі 88% грошового забезпечення стосуються  порядку виконання судового рішення по справі № 300/1878/19, а тому новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.
Позивач, 03.02.2022 подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її  без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером Збройних Сил України з 01.09.2000 та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визначену в розмірі 88% від грошового забезпечення, що підтверджується копією протоколу за пенсійною справою ХД-16588 (Міноборони) від 01.12.2017 (а. с. 25).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 300/1878/19 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення з 01.01.2018 розміру пенсії з 88% до 70% грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести позивачу з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 88% грошового забезпечення, з врахуванням виплачених сум.
Однак, під час виконання відповідачем рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі 300/1264/21, щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивача на підставі довідки Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.03.2021 № 9/1/563 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01.04.2019, Головне управління Пенсійного фонду України повторно знизило відсотковий розмір пенсії з 88% до 70% грошового забезпечення.
Позивач звернувся до відповідача з заявою від 09.08.2021, в якій просив здійснити з 01.04.2019 перерахунок його пенсії в розмірі 88% грошового забезпечення (а. с. 16-17).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 12.08.2021 направило позивачу відповідь на його звернення за № 0900-0202-8/29360, в якій зазначає, що виплата пенсій за рішенням суду проводиться в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету, в порядку загальної черговості надходження рішень суду, які набрали законної сили (а. с. 18-20).
Позивач вважаючи що відповідач протиправно зменшив відсотковий розмір пенсії звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно зменшив з 01.04.2019 основний розмір перерахованої позивачу пенсії з 88% на 70% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, оскільки при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визнана неконституційною (втратила чинність) 20.12.2016, а тому наявні правові підстави для задоволення позову в частині здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 без обмеження максимального розміру пенсії.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. 
Щодо зобов`язання проводити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Згідно із Законом України від 24.12.2015 № 848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»,  ст. 43 Закону № 2262-XII  доповнено частиною 7 про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до  Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016.
Обґрунтовуючи свої висновки, Конституційний Суд України вказав, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Так, згідно із абз. 1 п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, зокрема, визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року  № 2262-XII  зі змінами, а саме:  частини сьомої  статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, зокрема, положення  частини сьомої  статті 43 Закону України 
«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 нечинною є ч. 7  ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до  Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень  цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч. 7  ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених  Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»  з урахуванням  Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016  дозволяє стверджувати, що у  Законі №    2262-XII  відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Отже, внесені,  Законом України від 06.12.2016 № 1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»  до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Аналогічна правова позиція, щодо застосування наведених норм, викладена в постановах Верховного Суду від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18. 
Щодо покликання скаржника, що обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовців передбачено положеннями ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668 від 08.07.2011, то суд апеляційної інстанції вважає, що такий не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки, Закон № 2262-XII, є спеціальним по відношенню до Закону № 3668. 
За встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки законних підстав для обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність не було, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.
Щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 88% сум грошового забезпечення, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського  складу,  прапорщикам і  мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та  військової  служби  за контрактом,  особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають  вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я – 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних  сум  грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям  надстрокової  служби  та військової служби за контрактом,  особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають  страховий  стаж  25  років  і  більше,  з  яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах  внутрішніх  справ,  державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і  підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій  службі  України  (пункт «б» статті 12): за страховий  стаж  25  років  -  50 процентів і за кожний повний рік стажу  понад  25  років - 1 процент  відповідних  сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам офіцерського складу, прапорщикам і   мічманам, військовослужбовцям  надстрокової  служби  та військової служби за контрактом,  які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії    соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних   Сил   України,  та  членів  їхніх  сімей»  (пункт  «в»  статті 12): за  вислугу  15  років  - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний  повний  рік  вислуги  понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення  (стаття 43). 
Максимальний  розмір  пенсії,  обчислений  відповідно до цієї статті,  не  повинен  перевищувати  90  процентів  відповідних сум грошового   забезпечення  (стаття  43),  а  особам,  які  під  час проходження  служби  брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській  АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії  1,  -  100  процентів,  до категорії 2, - 95 процентів. 
Законом № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який прийнято 08 липня 2011 року (далі - Закон № 3668-VI) та який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».
Крім цього, 27 березня 2014 року прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.
Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній з 01 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.
Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
Кабінетом Міністрів України, 30 серпня 2017 року прийнято постанову № 704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Ця Постанова набрала чинності з 1 березня 2018 року.
Кабінетом Міністрів України, 21 лютого 2018 року прийнято постанову № 103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 704.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 63 Закону № 2262-ХІІ визначено підстави, умови і порядок їх перерахунку, зокрема, обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а стаття 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій.
Зміни до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Постанови Кабінету Міністрів України № 45, № 988 № 103, також не містять жодних положень про зміни відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. 
Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін, у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII, не зазнала.
Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 за результатами розгляду зразкової справи № Пз/9901/58/18 (240/5401/18), які підтверджені постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що при перерахунку пенсії, відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України № 103, відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Отже, при перерахунку пенсії, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. 
Судом апеляційної встановлено, що з 01.04.2019 відповідачем здійснений перерахунок основного розміру пенсії позивача, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі № 300/1264/21, з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, одержаної від Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
При проведення зазначеного перерахунку пенсії відповідачем зменшено відсотковий розмір пенсії з 88% до 70%.
Відтак, за встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку з 88% до 70%.
Щодо покликання відповідача, що вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок, нарахувати та виплату пенсію за вислугу років в розмірі 88% грошового забезпечення стосуються порядку виконання судового рішення по справі № 300/1878/19, а тому  має місце спір між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав, то суд апеляційної інстанції вважає такі покликання безпідставними з огляду на таке.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 в адміністративній справі № 300/1878/19 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення з 01.01.2018 розміру пенсії з 88% до 70% грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести позивачу з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 88% грошового забезпечення, з врахуванням виплачених сум.
Натомість у розглядуваній справі № 300/5126/21, предметом розгляду є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії з 88% до 70% грошового забезпечення та зобов`язати відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок, нарахування та виплату пенсії за вислугу років в розмірі 88% грошового забезпечення, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, без обмеження її максимального розміру, на підставі довідки Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.03.2021 № 9/1/563.
Тобто, незважаючи на те, що спір виник між тими самими сторонами, однак у наведених вище справах, № 300/1878/19 та 300/5126/21, різний предмет та підстави позову (різний період з якого позивач просить здійснити перерахунок пенсії та інша довідка на підставі, якої необхідно провести такий перерахунок), отже, на думку суду апеляційної інстанції підстави для закриття провадження відсутні.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач протиправно зменшив з 01.04.2019 основний розмір перерахованої позивачу пенсії з 88% на 70% грошового забезпечення, так як при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Крім цього, відсутні правові підстави для обмеження максимального розміру пенсії позивача
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення   Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 28 жовтня 2021 року у справі № 300/5126/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш