ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" грудня 2021 р.                                                          Справа №907/296/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді                              Орищин Г.В.
суддів                              Галушко Н.А.
                              Желіка М.Б.
секретар судового засідання Федорів Н.В.
розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" про ухвалення додаткового рішення
у справі № 907/296/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут", м. Ужгород
до Відділу освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, м. Хуст, Закарпатська область
про стягнення 420?828,74 грн

представники сторін:
від позивача - Чекан В.В.
від відповідача - не з`явились

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 12.07.2021 було ухвалено позов у справі № 907/296/21 задоволити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 420828,74 грн заборгованості за спожиту електроенергію та 6312,43 грн судового збору за подання позовної заяви. Крім того, вказаним рішенням було замінено відповідача у справі - Відділ освіти Міжгірської районної державної адміністрації на його правонаступника - Відділ освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області.

Не погодившись із вказаним рішенням, Відділ освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області оскаржив його в апеляційному порядку.
У судовому засіданні 25.11.2021 Західний апеляційний господарський суд проголосив вступну і резолютивну частини постанови у даній справі, відповідно до якої вищезазначене рішення місцевого господарського суду залишив без змін, а апеляційну скаргу Відділу освіти Хустської РДА - без задоволення, а також ухвалив судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Вступна та резолютивна частини постанови були оформлені відповідно до вимог ч.7 ст. 240 ГПК України, а повний текст постанови складено 07.12.2021.

03.12.2021 на адресу суду від ТзОВ "Закарпаттяенергозбут" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі та стягнення з Відділу освіти Хустської районної державної адміністрації 25?000 грн витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач у зв`язку із розглядом даної справи.
З огляду на це Західний апеляційний господарський суд своєю ухвалою від 07.12.2021 призначив судове засідання з даного приводу на 16.12.2021.

Відповідач не забезпечив явку свого представника у судове засідання, однак подав заперечення проти ухвалення додаткового рішення та клопотання про розгляд справи без його відсутності.
Зважаючи на наведене, а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що судове засідання з приводу прийняття додаткової постанови у даній справі можливо провести без представника відповідача.

Розглянувши клопотання ТзОВ "Закарпаттяенергозбут" щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для їх часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, а також якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 статті 244 ГПК України встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Під час розгляду Західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Відділу освіти Хустської РДА, ТзОВ "Закарпаттяенергозбут" подавало до суду наступні звернення, які стосуються відшкодування його витрат на професійну правничу допомогу:
1) у відзиві на апеляційну скаргу позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він поніс (очікує понести) при розгляді апеляційної скарги у даній справі, який становить 25?000 грн витрат на професійну правничу допомогу за супровід даної справи у суді апеляційної інстанції. До вказаного попереднього розрахунку позивач долучив: ордер на надання правничої допомоги адвокатом Чекан В.В. серії АО №1041670 від 13.10.2021; свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Чекан В.В.; витяг з договору про надання правової допомоги від 25.04.2021, укладеного між позивачем та Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий альянс»; додаток №7 до договору про надання правової допомоги від 25.04.2019; докази направлення вказаних додатків іншій стороні;
2) 03.11.2021 позивач надіслав до суду заяву про розподіл судових витрат, у якій просив стягнути з відповідача 25?000 грн витрат на професійну правничу допомогу за супровід даної справи у суді апеляційної інстанції, а рішення із вказаного питання ухвалити шляхом ухвалення додаткового рішення. До вказаної заяви позивач долучив: рахунок №6 від 13.10.2021 на суму 25?000 грн; платіжне доручення №28234 від 20.10.2021 на суму 25?000 грн; докази направлення вказаної заяви з додатками іншій стороні;
3) 30.11.2021 позивач надіслав на адресу суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, до якої долучив: акт про надання правової допомоги №21/21 від 26.11.2021 та докази направлення вказаної заяви з додатками іншій стороні.

16.12.2021 на адресу суду надійшли заперечення відповідача на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі, у якій відповідач просив відмовити у відповідній заяві позивача, оскільки останній не долучив до неї жодних розрахунків та доказів, які можуть підтвердити заявлений розмір витрат.

Згідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому рахунку належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За змістом статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 вказаної статті, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначалось вище, відзив у даній справі та заяву про розподіл судових витрат позивач подав у письмовій формі під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, а також направив їх на адресу відповідача. Заяву про ухвалення додаткового рішення позивач подав після прийняття Західним апеляційним господарським судом постанови від 25.11.2021 і також направив її на адресу відповідача.
Колегія суддів констатує, що відповідні клопотання та додані до них докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу були подані позивачем у межах строку, встановленого ч. 8 ст.129 ГПК України.
Як зазначалось вище, у матеріалах справи наявні наступні докази, подані позивачем в обґрунтування своїх клопотань:
1) витяг з рамкового договору про надання правової допомоги від 25.04.2021, укладеного між позивачем та Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий альянс», у якому передбачено, зокрема, перелік адвокатів, які можуть надавати правову допомогу позивачу (зокрема, і Чекан В.В.), а також те, що розмір гонорару адвоката встановлюється за домовленістю сторін за кожним конкретним дорученням та визначається у додатках до цього довогору;
2) додаток №7 до договору про надання правової допомоги від 25.04.2019, який передбачає надання правової допомоги в рамках даної судової справи, визначає фіксований розмір адвокатського гонорару за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції (25?000 грн), передбачає порядок сплати вказаної суми на підставі виставленого рахунку, а також необхідність складення сторонами акта про надання правової допомоги після ухвалення судового рішення у даній справі;
3) рахунок №6 від 13.10.2021 на суму 25?000 грн з покликанням на вищезазначений договір та додаток №7 до нього;
4) платіжне доручення №28234 від 20.10.2021 на суму 25?000 грн з покликанням на вищезазначений рахунок, договір та додаток №7 до договору;
5) ордер на надання правничої допомоги адвокатом Чекан В.В. серії АО №1041670 від 13.10.2021;
6) свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Чекан В.В.;
7) акт про надання правової допомоги №21/21 від 26.11.2021, до якого включено такі позиції: вивчення та аналіз наданої клієнтом інформації та матеріалів (2 год.); підготовка та направлення відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду та іншій стороні (5 год.); підготовка пояснень у справі з питань дискреційних повноважень (2,5 год.); участь у судових засіданнях (1 год.); підготовка клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу (2 год.).
З огляду на наведену сукупність доказів, а також підтвердження матеріалами справи факту їх надіслання позивачем на адресу відповідача, колегія суддів зазначає про безпідставність доводів відповідача про те, що позивач не обґрунтував розміру заявлених витрат на правову допомогу.

Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Суд зазначає, що приписи частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України є аналогічними з приписами частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України.
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
В розрізі вищезазначених норм процесуального закону колегія суддів дійшла висновку про часткову необґрунтованість клопотання позивача про стягнення 25000 грн. витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного провадження у даній справі.
При цьому, необґрунтованість вказаного клопотання пов`язана із наступним:
- попри значну ціну позову у даній справі, колегія суддів враховує незначну складність самої справи та той факт, що заперечення відповідача по суті спору, викладені ним у апеляційній скарзі, стосуються лише питання правонаступництва. При цьому, про факт відповідного правонаступництва позивач був обізнаний під час розгляду справи у суді першої інстанції, про що свідчить відповідне клопотання самого позивача про заміну сторони у справі її правонаступником (а.с. 63-66);
- послуги, зазначені у пункті 1 акту про надання правової допомоги (вивчення та аналіз наданої клієнтом інформації та матеріалів) охоплюються наступним пунктом цього акту (підготовка відзиву на апеляційну скаргу), оскільки аналіз інформації та матеріалів справи здійснюється під час підготовки відзиву, а іншого документа, у якому була би викладені результати роботи адвоката Чекан В.В., окрім відзиву, в матеріалах справи немає;
- до детального опису робіт (наданих послуг) безпідставно включено підготовку клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки підготовка вказаного клопотання не стосується суті спору і безпосереднього захисту порушених прав та інтересів клієнта в межах судової справи;
- колегія суддів враховує особу відповідача та важливість функцій, покладених на нього.
Дослідивши зміст виконаних робіт представником позивача по наданню правової допомоги у суді апеляційної інстанції у даній справі, суд дійшов висновку про доцільність зменшення заявленого позивачем розміру судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги до 10000 грн.
Керуючись статтями 126, 129, 244 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.

Стягнути з Відділу освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (90410, Закарпатська обл., Хустський р-н, село Рокосово, вулиця Центральна, будинок 90, ідентифікаційний код 40652034) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, площа Жупанатська, будинок 18, ідентифікаційний код 41999833) 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, надану під час апеляційного розгляду даної справи у Західному апеляційному господарському суді.
Господарському суду Закарпатської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20-ти днів відповідно до ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 21.12.2021.

Головуюча суддя          Г.В. Орищин

суддя          Н.А. Галушко

суддя          М.Б. Желік