ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/2087/20                                                Головуючий суддя І інстанції Шишкін О.В.
Апеляційне провадження № 33/818/48/22                                          Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.163-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року                                                         м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 квітня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, -
в с т а н о в и в:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , яка працює головним бухгалтером ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФОРТПОСТ»,
- визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 102 грн. 00 коп.
Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. 

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , займаючи посаду головного бухгалтера ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФОРТПОСТ», вчинила правопорушення у веденні бухгалтерського та податкового обліку з порушенням встановленого порядку, що призвело до порушення п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 83 774 грн. Порушено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить судову постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що судовий розгляд було проведено без його участі, чим було порушено його право на захист, на час ухвалення оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції не були враховані усі обставини справи, а докази, які підтверджують її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, відсутні. Також зазначає, що строки накладення до адміністративної відповідальності на час судового розгляду в суді першої інстанції сплинули, а тому провадження у справі підлягає закриттю. 

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.04.2020 року, оскільки вона не була присутня під час судового розгляду через запровадження на території України карантинних заходів, а тому вважає, що строк пропущений з поважних причин.
Враховуючи, що доводи клопотання про пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин не спростовуються матеріалами справи, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку підлягає задоволенню, а строк на подачу апеляційної скарги - поновленню.

В судові засідання, які призначались судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася. На адресу, зазначену в апеляційній скарзі, направлялась судова повістка, однак вона повернулася до суду, оскільки ОСОБА_1 відсутня за вказаною адресою (арк.131, 143-145). 
При цьому суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Разом з цим, належить врахувати, що саме ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.04.2020 року.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.
У цьому контексті суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала , а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.
Слід також зазначити, що у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України та  ОСОБА_1 не була позбавлена об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань , користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.
Враховуючи наведене, а також дотримуючись вимог ст. 268 та ч.4 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу буз участі ОСОБА_1 , яка є автором апеляційної скарги, з урахуванням доводів апеляційної скарги та наявних відомостей матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 , з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.  
Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови дотримано не було.
Обґрунтовуючи свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, суд у постанові послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення № 14 від 10.02.2020 року, актом документальної позапланової виїзної перевірки від 10.02.2020 року № 337/20-40-05-11-10/40200345.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення № 14 від 10.02.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , займаючи посаду головного бухгалтера ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФОРТПОСТ», вчинила правопорушення у веденні бухгалтерського та податкового обліку з порушенням встановленого порядку, що призвело до порушення п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 83 774 грн..
Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 10.02.2020 року № 337/20-40-05-11-10/40200345, який слугував підставою для складання протоколу № 14 від 10.02.2020 року, містить аналогічні відомості.  
Згідно з п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Згідно з п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У відповідності з п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року, долученого до апеляційної скарги, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ФОРТПОСТ" до Головного управління ДПС у Харківській області  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задоволено, та визнано протиправним і скасувати податкові повідомлення-рішення №00000190511 від 29.01.2020 р. та №00000300511 від 19.02.2020 р.
З мотивувальної частини цього судового рішення вбачається, що з 28.01.2020 року по 03.02.2020 року ГУ ДПС у Харківській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТОРГОВИМ ДІМ «ФОРТПОСТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з ПДВ під час господарських взаємовідносин з ТОВ «Орланд Груп» за серпень 2017-жовтень 2017 року, а також даних щодо подальшої реалізації/придбання та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів. За результатами перевірки було складено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 10.02.2020 року за №337/20-40-05-11-10/40200345, в якому зазначено про наступні порушення: п. 44.1 ст. 44, п. 198.1. п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПКУ, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 83774 грн. ГУ ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення №00000300511 від 19.02.2020 року на підставі акта перевірки 10.02.2020 року на суму 125661 грн. (83774 грн. за податковими зобов`язаннями та 41887 грн. за штрафними санкціями).
Крім того, з мотивувальної частини  рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року вбачається, що суд прийшов до висновку про те, що актом перевірки не наведено обставин, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям діяльності позивача, незвичності цих операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Також суд зазначив, що господарські операції між позивачем та його контрагентами фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими та іншими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняють реальні зміни майнового стану підприємства, що підтверджує наявність руху його активів.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 року у справі № 520/5311/2020 було залишено без змін рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 року та зазначено в мотивувальній частині судового рішення, що позивачем, на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних бухгалтерських документів, правомірно включено суму податку на додану вартість до податкового кредиту, визначену актом перевірки та відповіддю на заперечення на акт, за спірний період. Також в цій постанові зазначено, що судження податкового органу про неправомірність формування податкового кредиту та завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ внаслідок чого занижено суми зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у перевіреному періоді не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.
Ухвалою Верховного Суду у складі  Касаційного адміністративного суду від 13.01.2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі №520/7200/2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ФОРТПОСТ" до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Отже, на час апеляційного перегляду податкові повідомлення-рішення №00000190511 від 29.01.2020 р. та №00000300511 від 19.02.2020 року, які були складені на підставі Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 10.02.2020 року за №337/20-40-05-11-10/40200345, були визнані протиправними та скасовані рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 року. Крім того, в цих рішеннях зазначено, що актом перевірки не наведено обставин, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям діяльності позивача, незвичності цих операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.
За таких обставин, на час апеляційного розгляду матеріали справи не містять відомостей, які свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог податкового обліку і доводили її винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що суддя суду першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не в повній мірі врахував усі обставини справи, провів судового розгляд без її участі, пояснення якої могли мати істотне значення, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, а тому вважаю за необхідне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши їй процесуальний строк на апеляційне оскарження постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 квітня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 С.К. Шабельніков