Справа № 344/15881/20 
Провадження № 22-ц/4808/201/22 
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В. 
Суддя-доповідач Томин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої                        Томин О.О.
суддів:                                Бойчука І.В., Пнівчук О.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене суддею Домбровською Г.В. 7 жовтня 2021 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 18 жовтня 2020 року, у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 отримав кредит в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом підписання Анкети-заяви б/н від 08.07.2011 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір.
Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому кредитний ліміт збільшився до 26100,00 грн.
Виконання ОСОБА_1 умов даного Договору вбачається із виписки по рахунку.
Однак позичальник не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору, що відображається у розрахунку заборгованості. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за Кредитним договором у нього станом на 10.09.2020 року наявна заборгованість у загальному розмірі 33413,54 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 26075,34 грн. (в тому числі - 0,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту та 26075,34 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту), 0.00 - заборгованість за нарахованими відсотками, 5602,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 1735,65 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. нарахованої пені та 0,00 грн. нарахованої комісії.
З огляду на викладене просило стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33413,54 грн.
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 7 жовтня 2021 року з урахуванням ухвали від 18.11.2021 року про виправлення описки в даному рішенні, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором №б/н від 08.07.2011 року в розмірі 26075,34 грн., яка складається з 26075,34 грн. - заборгованість за тілом кредиту, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1640,00 грн. В задоволенні решти вимог позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу. Вважає рішення в оскаржуваній частині незаконним та необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Посилаючись на практику Верховного Суду в постанові від 08.07.2019 року у справі №923/760/18, від 11.09.2019 року у справі №642/5533/15-ц, від 19.09.2019 року у справі №127/7543/17, від 23.12.2019 року у справі №375/250/18, вважає, що відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, адже суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них.
До суду була подана копія заяви від 08.07.2011 року, в якій відповідач особистим підписом погодився з тим, що анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. Також 06.05.2019 року відповідачем було підписано довідку про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту), в якій в тому числі зазначена процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду, розмір штрафу за прострочення за обов`язковими платежами, процентна ставка при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.
Тобто ОСОБА_1 належним чином повідомлений про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків та штрафу. Проценти нараховуються з моменту узгодження сторонами сплати процентної ставки за користування кредитними коштами.
Після отримання картки відповідач здійснив дії щодо проведення її активації, користувався нею, отримував кредитні кошти з власної ініціативи та частково погашав кредит в тому числі по нарахованих відсотках, про що свідчить також виписка про рух коштів на рахунку, яка має статус первинного документу. Отже він не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на його виконання.
Тому вважає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту, допустивши порушення норм матеріального права. При цьому суд в оскаржуваному рішенні не навів жодних правових підстав існування у позичальника права на користування коштами банку безоплатно. В справі відсутні обґрунтовані заперечення відповідача та відповідні докази проти вимог позивача.
Просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення таких вимог, в іншій частині рішення залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскільки судове рішення оскаржується в частині відмови у задоволенні позову, то відповідно до положень частини першої статті 367 ЦПК України законність судового рішення, ухваленого у іншій частині, апеляційний суд не перевіряє.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1  08.07.2011 року підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку та висловив згоду на отримання платіжної картки Кредитка «Універсальна» (а.с. 15).
На виконання умов договору ОСОБА_1 видано кредитну картку, яка згодом неоноразово перевидавалася. Термін дії останньої кредитної картки до 03/22 (а.с. 14).
Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі, який неодноразово змінювався, зокрема 17.04.2018 року він був збільшений до 26100,00 грн., а востаннє, 19.12.2019 року зменшено до 0,00 гривень.
До кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, та паспорт споживчого кредиту, підписаний 06.05.2019 року ОСОБА_1 (а.с. 16-43).
З Виписки по картках відповідача вбачається, що останній користувався кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної карти, здійснював платежі, а також поповнював картку. Останнє поповнення було здійснено 24.02.2020 року (а.с. 52-65).
З наданого банком розрахунку убачається, що станом на 10.09.2020 року розмір заборгованості за Кредитним договором ОСОБА_1 становив 33413,54 грн., з яких: заборгованості за тілом кредиту - 26075,34 грн. (в тому числі - 0,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту та 26075,34 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту), 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками, 5602,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 1735,65 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. нарахованої пені та 0,00 грн. нарахованої комісії (а.с. 4-12).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме з доданим до позовної заяви Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», відповідач ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до саме цих Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку.
Однак погодитися з такими висновками апеляційний суд не може з огляду на наступне.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту стягнути таку його складову, як заборгованість за простроченими відсотками, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.
На підтвердження даних позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» окрім анкети-заяви надав підписаний позичальником ОСОБА_1 паспорт споживчого кредиту, виписку про рух коштів по рахунку позичальника, де зазначено кредитний ліміт, номер кредитної картки та процентна ставка, за якою здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитними коштами у межах та за межами пільгового періоду реальна річна процентна ставка щодо кредитної картки «Універсальна», та підтверджується часткове повернення позичальником кредитних коштів (а.с. 16, 52-65).
Таким чином вказані докази у своїй сукупності підтверджують використання позичальником кредитної картки «Універсальна» та погодження ним умов кредитування з визначеним у паспорті споживчого кредиту розміром відсотків 0,00001% річних у межах пільгового періоду, 43,2% річних за межами пільгового періоду (3,6 процентів на місяць), 86,4% при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.
Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 12 лютого 2020 року у справі №382/327/18-ц, від 12 лютого 2020 року у справі №136/840/17, від 6 травня 2020 року у справі №358/384/19, від 4 листопада 2020 року у справі №534/1072/18-ц, від 2 грудня 2020 року у справі №284/157/20, від 7 квітня 2021 року у справі №724/970/20, від 17 листопада 2021 року у справі №709/86/21 (провадження №61-8987св21).
Отже ОСОБА_1 , підписавши заяву та паспорт споживчого кредиту, які є складовими частинами кредитного договору, відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.
Відповідач не заперечував отримання ним кредитної картки «Універсальна» та погодження умов кредитування згідно з паспортом споживчого кредиту, не спростовував відповідними доказами наявність заборгованості як по тілу кредиту, так і по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами та невиконання зобов`язань. У поданих до суду першої інстанції заявах про неодноразове відкладення розгляду справи зазначав, що має намір сплачувати заборгованість за кредитом (а.с. 80, 91).
Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на наявний в матеріалах справи підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено процентні ставки, та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості зі сплати відсотків.
Ураховуючи викладене, слід стягнути заборгованість за процентами відповідно до положень закону та підписаної відповідачем заяви і паспорту споживчого кредиту у визначеній банком сумі: 5602,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 1735,65 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.
Згідно ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦКП України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості за простроченими відсотками та стягнення судового збору підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 7338,20 грн. заборгованості за відсотками (5602,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 1735,65 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України), а також судового збору в сумі 2102,00 грн.
Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню також судовий збір в розмірі 3153,00 грн. за подання апеляційної скарги.
Частиною шостою ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.
Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.
За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 7 жовтня 2021 року в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками та стягнення судового збору скасувати, ухвалити нове судове рішення в цій частині.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ: 14360570, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001) 7338 (сім тисяч триста тридцять вісім) грн. 20 коп. заборгованості за відсотками, з яких: 5602,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 1735,65 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ: 14360570, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001) 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ: 14360570, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001) 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча:                                                                О.О. Томин
Судді:                                                                        І.В. Бойчук
                                                                               О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 26 січня 2022 року.