Справа № 346/83/21 
Провадження № 22-ц/4808/121/22 
Головуючий у 1 інстанції Кіцула Ю. С. 
Суддя-доповідач Девляшевський В.А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
       судді-доповідача                Девляшевського В.А., 
                       суддів:                Пнівчук О.В., Томин О.О.,
                       секретаря                Максимів Ю.В.,
з участю:        представника ПАТ «Прикарпаттяобленерго» - Оліградського М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду, ухвалене головуючою суддею Кіцулою Ю.С. 24 листопада 2021 року,
в с т а н о в и в:
У січня 2021 року ПАТ «Прикарпаттяобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої 6995,65 грн збитків, завданих внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, 909,49 грн за заміну приладу обліку та 2102 грн судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.04.2019 представниками філії АТ «Прикарпаттяобленерго» при проведенні перевірки у квартирі відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення п.8.2.4 «Правил роздрібного ринку електроенергії». Зокрема, пошкоджений індикатор магнітного поля М 9654498, про що складений відповідний акт про порушення, який підписаний ОСОБА_1 . Позивач вказав, що 28.05.2019 ПАТ «Прикарпаттяобленерго» було розглянуто вищевказаний акт про порушення і прийнято рішення, яке оформлено протоколом. Копія протоколу та рахунок направлені відповідачу, яка на засідання комісії не з`явилася. Згідно розрахунку внаслідок порушення відповідачем правил завдано збитки позивачу на суму 6 995,65 грн. 10.04.2019 працівниками ПАТ «Прикарпаттяобленерго» було замінено прилад обліку в квартирі відповідачки вартістю 909,49 грн. Оскільки в добровільному порядку ОСОБА_1 збитки в розмірі 6 995,65 та вартість приладу в сумі 909,49 грн не оплачує, відтак виникла необхідність зверненя до суду з даним позовом.
Рішенням Косівського районного суду від 24 листопада 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» 6 995,65 грн збитків, 909,49 грн за заміну приладу обліку та 2102 грн сплаченого судового збору.
Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Апелянт зазначає, що жодного втручання в роботу засобу обліку передачі даних з її боку не було. В акті про порушення №085087 від 10.04.2019 відповідач не зробила жодних записів, відсутній також висновок про її винуватість. ОСОБА_1 з посиланням на п. 3.1. Методики та постанови ВС від 16.01.2019 у справі №749/943/16-ц та від 16.10.2019 у справі № 299/3249/16-ц зазначила, що факт втручання споживача у роботу приладів обліку в обов`язковому порядку має бути підтверджений експертизою. Однак, в порушення п. 8.4.4 ПРРЕЕ зазначену експертизу позивачем не проведено. Крім того, акт про порушення №085087 від 10.04.2019 розглянутий без участі відповідача. Зазначає, що вона не отримувала повідомлення про засідання комісії, а також протокол №40 від 28.05.2019. Враховуючи вказане, вважає, що нарахування позивачем вартості та обсягу необлікованої електричної енергії на підставі акту про порушення №085087 від 20.04.2019, яке оформлено протоколом №40 засідання комісії, було здійснено неправомірно. Зазначає, що з наданим розрахунком не погоджується, оскільки він не відповідає дійсним обставинам справи. На думку апелянта, позивач не довів у встановленому порядку факт порушення нею, як споживачем послуг з постачання електричної енергії, ПКЕЕН, які призвели до використання не облікованої електроенергії, а тому, вважає, що сума боргу нарахована безпідставно.
Просить оскаржуване рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.
В поданому відзиві представник ПАТ «Прикарпаттяобленерго» доводи апеляційної скарги заперечив, оскаржуване рішення вважає законним і обґрунтованим. Зауважує, що акт про порушення № 085087 від 10.04.2019 був підписаний ОСОБА_1 без зауважень, жодних заяв з приводу незгоди із зафіксованим у акті порушенням та вимоги про призначення експертизи від апелянтки не надходило. Також зазначив, що відповідача повідомлено про засідання комісії з розгляду акту про порушення, а також надіслано протокол засідання відповідними рекомендованими листами. Однак відповідач відмовилася отримувати вказані поштові відправлення. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу, що відповідає п. 8.2.6. Правил роздрібного ринку електроенергії. Зважаючи на викладене, просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В судове засідання апеляційного суду відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не з`явилась. Представник ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справи без участі апелянта та її представника, апеляційну скаргу підтримали. Отже, є правові підстави для розгляду справи у їх відсутності.
Представник АТ «Прикарпаттяобленерго» доводи апеляційної скарги заперечив, зазначивши, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам судове рішення в даній справі відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги АТ «Прикарпаттяобленерго», суд першої інстанції вважав доведеними обставини, на які позивач посилався в обґрунтування заявлених вимог, зокрема щодо порушення відповідачем ОСОБА_1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що завдало позивачу збитків, які підлягають стягненню з останньої. З цим висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що відповідач є користувачем послуг, які надає позивач. Згідно з п. 2.1. Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, Приватне акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго», будучи оператором системи розподілу, у відповідності до Правил надає відповідачу ОСОБА_1 послуги з розподілу електричної енергії за об`єктом, що в АДРЕСА_1 , технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу електричної енергії за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та в особовому рахунку споживача № НОМЕР_1 , облікових базах даних Оператора системи розподілу (а.с. 8-11).
31 серпня 2016 року працівниками філії AT «Прикарпаттяобленерго» «Коломийська» було проведено перевірку приладу обліку заводський номер 12286463, тип Меридіан СОЭ-1.02/5 КРТД, що знаходиться у квартирі ОСОБА_1 , та встановлено на вказаний засіб обліку індикатор магнітного поля серія М номер 9654498, що підтверджується актом № 2913 від 31.08.2016 (а.с.12).
З вказаного акту вбачається, що відповідальність за збереження і цілісність засобу комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) на ньому покладено на відповідача.
Встановлено, що під час здійснення 10.04.2019 представниками філії AT «Прикарпаттяобленерго» «Коломийська» перевірки у квартирі, яка належить відповідачу, було виявлено порушення п. 8.2.4. «Правил роздрібного ринку електричної енергії», а саме: пошкоджений індикатор магнітного поля М 9654498, про, що було складено акт про порушення № 085087 від 10.04.2019 року (а.с.13). 
Згаданий акт підписаний трьома працівниками АТ «Прикарпаттяобленерго «Коломийська» та відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 13 на звороті).
28 травня 2019 року позивачем AT «Прикарпаттяобленерго» у відсутності відповідача було розглянуто акт про порушення № 085087 від 10.04.2019 і прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 40 (а.с.15).
Протоколом № 40 засідання комісії філії АТ «Коломийська» «Прикарпаттяобленерго» від 28.05.2019 здійснено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем п. 8.2.4 правил роздрібного ринку електричної енергії, яка становить 6995,65 грн (а.с. 16-17).
Розрахунок здійснено відповідно до п.3.4. Методики визначення обсягу та вартості недолікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором за період шість місяців з 10.10.2018 по 10.04.2019.
Згідно рахунку-фактури № 2019/260/102183 Заміна однофазного електролічильника після складання акту про порушення ПРРЕЕ складає 120,83 грн., однофазний ел. прилад обліку електричної енергії, типу Система ОЕ-009 NFN складає 637,08 грн. (а.с. 18).
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 59 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.
Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричною енергією регулюються Цивільним кодексом України, ЗУ «Про ринок електричної енергії» №2019-У111 від 13.04.2017, «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», що затверджені постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312(зі змінами та доповненнями до неї), іншими нормативно-правовими актами України та договорами.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується сплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил.
Відповідно до частини 1статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Згідно пункту 4 частини 2 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
На підставі п.5.5.5 п.п.4 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, на споживача електричної енергії покладений обов`язок по оплаті рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.
Згідно пункту п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14 березня 2018 року, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.
В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.
Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.
Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.
Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.
На підставі акта про порушення (п 8.2.6.) уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
Звертаючись в суд з позовом, ПАТ «Прикарпаттяобленерго» зазначило, що при перевірці 10 квітня 2019 року приладів електроенергії у квартирі по АДРЕСА_2 порушення ПРРЕЕ, а саме: пошкоджений індикатор магнітного поля М 9654498.
Згідно пунктів 1.3, 1.4 Методики енергопостачальником з метою запобігання розкраданню електричної енергії на прилади обліку електричної енергії споживача можуть бути встановлені індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (далі - індикатори). Індикатори встановлюються споживачу безоплатно відповідно до затверджених графіків.
У підпункті 3 пункту 3.1 Методики визначено, що вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПРРЕН, та в разі виявлення пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження корпусу тощо), інші дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів).
Пунктом 3.1 передбачено, що факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджений експертизою.
У разі визнання споживачем факту втручання в роботу приладів обліку, факту зумисного пошкодження пломб з відбитками тавр енергопостачальника чи тавр про повірку приладів обліку (у разі встановлення таких пломб та зазначення їх в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПРРЕЕ, який підтверджує факт установлення і передачу на збереження приладів обліку і пломб), факту зумисного пошкодження приладів обліку, про що окремо зазначається в акті про порушення, підтвердження експертизою зазначених порушень ПРРЕЕ необов`язкове.
До отримання енергопостачальником результатів експертизи (у визначених цією Методикою випадках) ця Методика не застосовується.
Аналіз положень пункту 3.1 Методики вказує на те, що факт втручання споживача у роботу приладів обліку, у тому числі й дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку, зокрема і шляхом впливу магнітного поля, у разі невизнання ним такого факту, в обов`язковому порядку має бути підтверджений експертизою.
Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 749/943/16-ц (провадження № 61-23533св18).
Відповідно до п. 4.8 Методики згода або незгода споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб або розрахункових приладів обліку фіксується в акті про порушення.
Як вбачається з акту про порушення №085087 ОСОБА_1 була ознайомлена та повідомлена про право внести зауваження та заперечення, що засвідчила свої підписом, однак будь-яких зауважень до акту не внесла, вимог про проведення експертизи лічильника не заявляла. 
Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 як споживача електроенергії полягає в порушенні «Правил користування електричною енергією для населення», а саме: пошкодження індикатора магнітного поля М 9654498.
Порушення було встановлено представниками філії AT «Прикарпаттяобленерго» «Коломийська» та зазначено про це в акті про порушення №085087 від10 квітня 2019 року, з яким була ознайомлена ОСОБА_1 та засвідчила своїм підписом. (а.с 13 зворот). 
Крім того, апелянтом не представлено суду будь-яких доказів на спростування виявленого та зафіксованого в згаданому акті порушення ПКЕЕ.
Не знайшли свого підтвердження також доводи апелянтки про те, що вона не повідомлялася про засідання комісії, а також не отримувала протокол №40 від 28.05.2019 про розгляд акту про порушення №085087 від 10.04.2019, оскільки відповідні повідомлення направлялися відповідачці, однак ОСОБА_1 їх не отримувала, про що свідчать копії конвертів з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання (а.с. 92, 93).
Крім того, пунктом 8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що у разі відмови споживача або представника споживача від отримання акта про порушення, у якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії, або окремого повідомлення про місце, час і дату засідання комісії оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, визначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну.
Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті та ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Таким чином, судове рішення в даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції.
З огляду на вищенаведене апеляційна скарга відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню із відповідача.
Адвокат Оліградський М.В. у своєму відзиві просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу.
Положенням ч.ч. 1 та 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Судом встановлено, 10 лютого 2022 року представник позивача - Оліградський М.В. подав до апеляційного суду заяву про стягнення понесених судових витрат. 
На підтвердження витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником подано копію Договору про надання професійної правничої допомоги №2021/24 від 04.01.2021, укладеного між ПАТ «Прикарпаттяобленерго» та Оліградським М.В. , Акт приймання-передачі за Договором про надання правової допомоги №2021/24 від 04.01.2021, складений 27.01.2022 та платіжне доручення №47710 від 27.01.2022, із якого вбачається, що ПАТ «Прикарпаттяобленерго» сплачено адвокату Оліградському М.В. 3400,00 грн за послуги з професійної правничої допомоги згідно Договору №2021/24 від 04.01.2021та Акту б/н від 27.01.2022 у даній справі (а.с. 211-219).
Колегія суддів зауважує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 в справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19), від 31.07.2020 у справі №301/2534/16-ц (провадження №61-7446св19), додатковій постанові Верховного Суду від 19.11.2020 в справі №734/2313/17 (провадження №61-7550св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з Актом приймання-передачі за Договором про надання правової допомоги №2021/24 від 04.01.2021, складеним 27.01.2021, адвокат надав таку правничу допомогу: складання відзиву на апеляційну скаргу, на що ним витрачено 5 годин, сума витрат - 2000 грн (при вартості однієї години 400 грн), складання процесуальних заяв 2 години вартістю 400 грн, участь у судових засідання 1 година вартістю 1000 грн (т. 2, а.с. 46).
Однак, підготовка представником позивача відзиву на апеляційну скаргу вочевидь не вимагала від адвоката витрат часу у вказаному обсязі (5 годин). Крім того, заява про стягнення понесених судових витрат вартістю 400 грнне потребує значних зусиль для її написання та підготовки.
Таким чином, суд, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, значення результатів розгляду для сторін та виконаної адвокатом роботи, приходить до висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.
Зазначена сума, на переконання апеляційного суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Косівського районного суду від 24 листопада 2021 року - без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач                                                        В.А. Девляшевський
Судді:                                                                         О.В. Пнівчук
                                                                               О.О. Томин

Повний текст постанови складено 21 лютого 2022 року.