ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2028/22 Справа № 202/3681/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
при секретарі                         Ситнику Б.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки, договору поруки, скасування запису про обтяження, скасування арешту, – 

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки, договору поруки, скасування запису про обтяження, скасування арешту залишено без розгляду, у зв`язку з неявками позивачів в судові засідання без поважних причин (а.с. 181-182).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Колегія звертає увагу, що повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, місцевий суд виходив з того, що належним чином повідомлені позивачі не з`явились у судові засідання, що були призначені, зокрема, на 19.10.2020 року та 19.11.2020 року.
За загальним правилом, визначеним у ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Такими випадками, що спричиняє до відкладення розгляду справи, у ч. 2 ст. 223 ЦПК України зазначені:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;
5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
У частині третій ст. 223 ЦПК України також вказано, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Згідно ч. 1, 2 ст. 257 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а саме неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання (п. 1 ч. 2 вказаної статті Кодексу).
При цьому згідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України лише у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Порядок вручення судових повісток регламентовано статтею 130 ЦПК України, за якою у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.
Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.
Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 вересня 2020 року визнано обов`язковою явку позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 161).
Однак, з матеріалів справи вбачається, що після визнання явки позивачів обов`язковою, в матеріалах справи відсутні докази належного вчасного повідомлення позивачів про слухання справи на 19.10.2020 року та 19.11.2020 року (а.с. 170,179).
Тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність факту повідомлення позивачів про час та місце проведення вищевказаних судових засідань у відповідності до положень ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Отже, у даному випадку відсутня умова повторності неявки, що виключає можливість застосування положень п.3 ч. 1ст. 257 ЦПК України та залишення позовної заяви без розгляду.
Крім того, встановлено, що судом першої інстанції надсилалися судові повістки на адреси позивачів, які зазначені в позовній заяві від 07.06.2016.
Проте, місцевий суд не врахував, що в матеріалах справи наявна копія паспорту позивача ОСОБА_1 , де зазначено його зареєстроване місце проживання (а.с. 19), яке співпадає з місцем проживання, зазначеного особисто ОСОБА_1 в заяві від 06.02.2018 року (а.с. 35). Однак, судові повістки на адресу місця реєстрації позивача не направлялись.
Виходячи з викладеного, колегія дійшла висновку про безпідставне застосування місцевим судом положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та залишення позову без розгляду, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити частково. 
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2020 року  – скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова