СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року                         м. Харків                        Справа № 905/825/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Ільїн О.В. , суддя  Гребенюк Н.В.
за участі секретаря судового засідання Мальченко О.О.
за участю представників сторін:
ТОВ "ОЛТРЕЙД 2016" – Іваненко Є.В.
арбітражної керуючої Венської     О.О. – Гордієнко А.Г.
представник інших учасників справи не з`явились
розглянувши апеляційну ТОВ "Волот" (вх. №3152Д/1) на ухвалу господарського суду Донецької області від 25.08.2021 у справі № 905/825/21, повний текст якої складено та підписано 27.08.2021 суддею Величко Н.В. у приміщенні господарського суду Донецької області, постановлену за результатами розгляду заяви ТОВ "Волот" про визнання кредиторських вимог до боржника на загальну суму 15.318.200,00 грн.
у справі за заявою ініціюючого кредитора ТОВ "ОЛТРЕЙД 2016" (код ЄДРПОУ 41048384; адреса: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Космічна, буд. 9-А, секція 4, прим. 101)
до боржника ТОВ "НОВІ ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ" (код ЄДРПОУ 36167721; адреса: 84301, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 8, каб.№25)
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.06.2021 відкрито провадження у справі №905/825/21 про банкрутство ТОВ "НОВІ ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном до 18.11.2021. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Венську Оксану Олександрівну, призначено дату попереднього засідання суду.  
Оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про відкриття провадження у справі №905/825/21 про банкрутство ТОВ "НОВІ ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ" (№66576 від 08.06.2021).
12.07.2021 від ТОВ "Волот" на адресу суду надійшла заява б/н від 07.07.2021 з грошовими вимогами до боржника на суму 15.318.200,00 грн. (вх.№14840/21).
Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.08.2021 у справі № 905/825/21 у визнанні грошових вимог ТОВ "АЛЬФАЕКСІМ" до ТОВ "НОВІ ЕНЕРЧГОЗБЕРІГАЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ" на суму 32.834.570,29 грн. (вх.№14838/21 від 12.07.2021) – відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "АЛЬФАЕКСІМ" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 19.08.2021 у справі № 905/825/21 та прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги ТОВ “АЛЬФАЕКСІМ” на суму 11 831370,29 (одинадцять мільйонів вісімсот тридцять одна тисяча триста сімдесят гривень 29 коп. гривень) грн. основного боргу, яка утворилась внаслідок невиконання зобов`язань за договором поставки № 03-12 від 12.04.2012 та за договором поставки № 8-12 від 09.07.2012; визнати грошові вимог ТОВ “АЛЬФАЕКСІМ” (ЄДРПОУ 35794430) як кредитора до ТОВ "Нові Енергозберігаючі технології” (ЄДРПОУ 36167721), як до боржника, що складаються з суми 20 000 000 грн. (відшкодування збитків за договором оренди щодо втраченого рухомого майна) та 1 000 000 штрафу (щодо порушення зобов`язання за договором оренди) внаслідок втрати переданого ТОВ “Нові енергозберігаючі технології” обладнання за договором оренди та зберігання обладнання від 01 вересня 2016 року; включити до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги у справі про банкрутство ТОВ “НЕСТ”.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що внаслідок надмірного формалізму, а також ненадання судом першої інстанції можливості долучити первинні документи, які не були долучені до первинної заяви з поважних причин, суд першої інстанції, на думку апелянта, передчасно відхилив заяву кредитора, тим самим не врахувавши фактичні обставини справи, які підтверджують первинними документами кредиторську заборгованість на суму заявлених кредиторських вимог.
Крім того, апелянт завернувся з клопотання про долучення письмових доказів в обґрунтування своїх вимог.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021, зокрема, відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою, призначено справу до розгляду на 23.12.2021, встановлено строк для подання відзивів.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 оголошено про перерву розгляді справи до 27.01.2022.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 оголошено про перерву у розгляді справи до 02.02.2022.
01.02.2022 від представника ТОВ "ОЛТРЕЙД 2016" надійшли письмові пояснення, в яких він просить він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та відмовити у задоволенні клопотання апелянта про доручення доказів.
02.02.2022 ОСОБА_1 надала пояснення в обґрунтування своєї позиції по справі.

В судове засідання 02.02.2022 з`явились представник кредитора та арбітражної керуючої, інші учасники справи в призначене судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.
Натомість представником ТОВ "Волот" подано клопотання про неможливість участі у призначеному судовому засіданні та відкладення розгляду справи.
Розглянувши вищевказане клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо залишення його без задоволення, зважаючи на те, що явка представників учасників справи в судове засідання не визнавалась обов`язковою. Також судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу, що є недопустимим в світлі положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до частини 12  статті 270 ГПК України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
Враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та поясненнях на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні у визнанні грошових вимог ТОВ "Волот" в сумі 15  318  200,00 грн. суд першої інстанції послався на те, що заявником не додано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві ТОВ "Волот" з грошовими вимогами до боржника. 
Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ТОВ "Волот" про визнання кредиторських вимог до ТОВ “НОВІ ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ” у загальному розмірі 15  318  200,00 грн., виходячи з наступного.
Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство та розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, нормами статей    45,    46,    47 КУзПБ.
Відповідно до положень частин першої, третьої, п`ятої    статті 45 КУзПБ:
- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;
- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;
- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.
Частиною першою статті 47 КУзПБ встановлено, що попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Так, повідомлення про відкриття провадження у справі №905/825/21 про банкрутство ТОВ "НОВІ ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ" оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 08.06.2021 за №66576.

Матеріали справи свідчать, що заява б/н від 07.07.2021 ТОВ “Волот” з грошовими вимогами до боржника надіслана поштою на адресу господарського суду Донецької області 08.07.2021, тобто у строк визначений ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства. 
Відповідно до поданої заяви розмір кредиторських вимог ТОВ “Волот” (ідентифікаційний код 35420955) складає загальну суму 15.318.200,00 грн., що ґрунтуються на договорі поставки № 31/12 від 04.10.2012  і складаються з 15.315.000,00 грн. основного боргу; 3200,00 грн. – судових витрат. Вказана заява від імені ТОВ “Волот” підписана власноруч керівником – Проданчук О.О. Отже, вказана особа (керівник ТОВ “Волот”) обізнана про зміст заяви з грошовими вимогами до боржника та переліком доказів, що подаються на підтвердження вимог.
Будь-яких заяв чи клопотань про те, що ТОВ “Волот” будуть подані додаткові докази, що з поважних причин не можуть бути подані разом з цією заявою, чи клопотання про витребування доказів ані у змісті заяви з грошовими вимогами до боржника б/н від 07.07.2021, ані окремим документом не заявлялось. 
На підтвердження вимог до заяви надано суду: правовстановлюючі (статутні) документи підприємства; договір поставки № 31/12 від 04.10.2012, специфікацію № 1 від 04.10.2012 до договору поставки № 31/12 від 04.10.2012, додаткову угоду № 1 від 14.11.2013 до договору поставки № 31/12 від 04.10.2012, акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2016, відповідь на претензію №03/01м від 05.01.2017 вих.№10/02 від 10.01.2017, квитанцію АТ КБ “Приватбанк” № 0.0.2187109497.1 від 07.07.21 на суму 4540,00 грн. про сплату судового збору у справі №905/852/21; докази надсилання заяви з грошовими вимогами до боржника цінним листом з описом вкладення на адресу розпорядника майна боржника та розписку представника боржника про отримання заяви з грошовими вимогами нарочно, які долучено до справи. 
Колегія суддів виходить з наведених вище норм    КУзПБ    у сукупності з положеннями процесуального закону стосовно диспозитивності у господарському процесі, прав і обов`язків сторін у справі про банкрутство, доведення стороною відомостей, викладених в обґрунтування своїх вимог і заперечень, порядку надання доказів, та вважає за необхідне звернутися до усталених правових висновків Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, за якими:
- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі    № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі    № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);
- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);
- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі    № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі    № 904/9024/16);
- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі    № 910/10542/18).
- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови: від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).
Кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів (ч.6 ст.45 КУзПБ).
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів заяви, між ТОВ “Волот” (далі - покупець, заявник) та ТОВ “НОВІ ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ” (далі - покупця, боржник, ТОВ “НЕСТ”) підписано договір поставки №31/12 від 04.10.2012, за умовами якого продавець зобов`язався поставити та передати у власність покупця олію соняшникову нерафіновану, що відповідає вимогам ДСТУ 4492:2005 (далі - товар), а покупець зобов`язався оплатити та прийняти такий товар. 
Згідно п.2.1 договору найменування, асортимент, ціна, вартість, кількість товару зазначається сторонами в специфікаціях до договору, які є невід`ємною частиною даного договору.
Згідно п.3.2 договору якщо інше не буде визначено сторонами у специфікаціях/додаткових угодах до договору, постачальник здійснює поставку товару зробленого з насіння соняшника урожаю 2013р. протягом 90 календарних днів (включно) з дати введення в експлуатацію та запуску циклу виробництва, заводу по виробництву олії що розташований за адресою: Україна, Миколаївська область, Братський район, селище міського типу Братське, вул. Промислова, та після попередньої оплати 50 % вартості всього товару що підлягає поставці за цим договором. Попередня оплата товару здійснюється із розрахунку ціни одиниці виміру товару (станом на момент укладання договору. В будь-якому разі постачання всього об`єму товару повинно бути здійснено до 31.12.2013.
Право власності на товар/партію товару переходить від постачальника до покупця в момент фактичного отримання товару/партії товару (п.3.3 договору). Датою здійснення поставки товару/партії товару є дата вказана в відповідній видатковій накладній та/або товарно-транспортній накладній (п.3.4 договору). Постачальник зобов`язується надавати покупцю разом з товаром наступні документи:  рахунок-фактуру, накладну на товар, податкову накладну, посвідчення якості товару з зазначенням дати виготовлення (п.3.5 договору)
За результатами приймання товару сторонами та/або їх уповноваженими представниками, якими здійснювалися приймання-передача товару, складається акт приймання-передачі товару (п.4.2 договору).
Згідно з п.5.1-п.5.5 договору оплату за товар, який поставляється за даним договором, покупець проводить в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів – вартості товару/партії товару вказаній у відповідній специфікації до договору. Покупець сплачує передплату 50% вартості всього товару, що підлягає поставці за цим договором яка зазначена у специфікації, протягом одного року (365 календарних днів) згідно виставленим рахунком, з моменту укладання цього договору та специфікації. Останні 50% вартості товару, що підлягає поставці за цим договором сплачується протягом трьох календарних днів з моменту поставки кожної окремої партії товару. Датою здійснення оплати є дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Остаточний взаєморозрахунок (балансові платежі) за поставлений товар здійснюється сторонами після поставки всього товару за кожною окремою специфікацією, на підставі показників взаєморозрахунків, визначених сторонами в акті звірки взаєморозрахунків, який укладається сторонами протягом семи календарних днів з моменту поставки всього товару за відповідною специфікацією. Остаточний розрахунок (за мінусом суми попередньої оплати за товар, що визначена п.5.2 договору) за поставлений покупцю товар, здійснюється покупцем (на підставі рахунку-фактури постачальника) протягом 10 робочих днів з моменту підписання сторонами акту звірки взаєморозрахунків та отримання покупцем рахунку фактури, із розрахунку ціни за одиницю виміру товару з ПДВ (грн..), що визначена на підставі п.3 специфікації №1, до договору поставки №31/12 від 04.10.2012р.
Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2014, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору (п.9.1 договору).
Сторонами підписано специфікацію № 1 від 04.10.2012 до вказаного договору та обумовлено, що постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити соняшникову нерафіновану олію, у кількості 3000,00 (три тисячі) тон +/-5%;  ціна однієї тони товару – 10.000,00 (десять тисяч) грн. з ПДВ; загальна вартість товару за цією специфікацією складає 30.000.000,00 (тридцять мільйонів) грн. з ПДВ +/-5%; сума попередньої оплати за товар не менш 50% від загальної вартості товару;  товар постачається на умовах ЕХW (склад постачальника) згідно міжнародних правил тлумачення комерційних термінів “Інкотермс” в редакції 2010 року; місце поставки - Україна, Миколаївська область, Братський район, смт. Братське, вул.. Промислова, 4; для вивозу товару/партії товару, покупець зобов`язаний за п`ять робочих днів до дати відвантаження, надати постачальнику письмову заявку, в якій вказати: дату плануємого відвантаження, кількість товару, тип та кількість транспорту.
14.11.2013 сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору поставки № 31/12 від 04.10.2012, за умовами якої: відкладено строки постачання товару до появи на ринку України товару, який є виготовлений із насіння соняшника урожаю 2014р. (п.1); конкретні дати постачання товару встановлює покупець в відповідній вимозі про постачання (п.2); постачальник зобов`язався виконати умови договору та виконати постачання товару не пізніше 31.12.2014р. (п.3); у разі невиконання постачальником умов договору та умов зазначених даною додатковою угодою, постачальник зобов`язався  в повному об`ємі повернути грошові кошти які він отримав на виконання даного договору, сплатити всі пені, збитки, штрафи та компенсувати шкоду завдану покупцю не пізніше 31.01.2015р. (п.4). Інші умови договору залишено без змін (п.5).   
Договір поставки №31/12 від 04.10.2012, специфікація № 1 від 04.10.2012 та додаткова угода № 1 від 14.11.2013 до вказаного договору підписані обома сторонами без зауважень, скріплені печатками.
Як вказує заявник, ТОВ “Волот” свої зобов`язання з оплати товару виконано, сплачено на користь ТОВ “НЕСТ” 15.315.000,00 грн., що підтверджується актом звірки від 05.02.2020, а постачальник свої зобов`язання не виконав, товар не поставив. 
На підтвердження таких обставин надав до заяви акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2016, згідно з яким за ТОВ “НЕСТ” рахується заборгованість за договором №31/12 від 04.10.12 у сумі 15.315.000,00 грн.
Беручи до уваги приписи ст.ст. 527, 530, 626, 629, 662, 663, ч. 1,2 ст. 712 ЦК України та приписи ч. 1 ст. 265 ГК України, ст. 1, ч. 1, 2 ст. 3, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пп. 2.1., 2.2 п. 2, п. 2.5, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, дослідивши подані документи колегія суддів дійшла висновку про те, що до заяви з грошовими вимогами не додано будь-яких доказів на підтвердження реального виконання договору поставки, як то: перерахування попередньої оплати за умовами договору, заявки покупця для вивезення товару з зазначенням відомостей, обумовлених сторонами у специфікації № 1 до договору (дату плануємого відвантаження, кількість товару, тип та кількість транспорту тощо), податкових накладних.
Крім того, наданий акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2016 про наявність заборгованості на користь кредитора на суму 15.315.000,00 грн., колегія суддів не бере до уваги, оскільки акт звірки взаємних розрахунків є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють облік операцій. Сам по собі акт звірки не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки     не є первинним бухгалтерським обліковим документом, а тому акт звірки не може вважатися належним доказом у справі, зокрема, у підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо.
Колегія суддів враховує, що у відповіді на претензію № 03/01м від 05.01.2017 вих.№10/02-від 10.01.2017 ТОВ “НЕСТ” визнано заборгованість перед ТОВ “Волот” за договором №31/12 від 04.10.12  у розмірі 15.315.000,00 грн. та гарантовано погасити заборгованість не пізніше 01.05.2017.
Тексту самої претензії № 03/01м від 05.01.2017, як і доказів її направлення/вручення постачальнику до заяви з грошовими вимогами не надано, а відповідь ТОВ “НЕСТ” на таку претензію вих.№10/02 від 10.01.2017 не містить посилань на конкретні платіжні документи, за якими начебто перераховувалася оплата за договором. 
Водночас, визнанню судом і включенню до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство підлягають лише дійсні вимоги кредиторів, що відповідають чинному законодавству.
Отже, заявником не додано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві з грошовими вимогами до боржника. Відтак, підстави для визнання кредиторських вимог ТОВ "Волот" до ТОВ “НОВІ ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ” у загальному розмірі 15.318.200,00 грн. та включенню їх до реєстру вимог кредиторів у справі № 905/825/21 про банкрутство - відсутні.
В матеріалах справи відсутні і заявником до заяви з грошовими вимогами до боржника не додано доказів вжиття заходів по стягненню вказаної заборгованості, у тому числі у судовому порядку. 
У пункті 1 прохальної частини заяви про грошові вимоги до боржника б/н від 08.07.2021 між іншим ТОВ “Волот” просило визнати грошові вимоги у сумі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень) судових витрат.   Втім, до заяви не додано доказів понесення таких витрат, що зумовлює відмову в задоволенні заяви також і в цій частині.
За встановлених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для визнання і включення до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство ТОВ “НОВІ ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ” вимоги ТОВ “Волот”, що виникли з договору №31/12 від 04.10.2012, у пред`явленому розмірі.
Щодо тверджень апелянта про те, що судом першої інстанції позбавив кредитора можливості долучити до матеріалів справи додаткові докази, колегія суддів зазначає наступне.
Обов`язковими додатками до заяви з грошовими вимогами є документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника згідно до вимог частини 3 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства .
Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, зокрема, у постанові від 16.07.2020 № 910/4475/19, при застосуванні судом норм ГПК України, які містять посилання на Закон про банкрутство, що втратив чинність, з урахуванням частини третьої статті 3 ГПК України та пункту 3 Рішення Конституційного Суду України від 03.10.97 N 4-зп, за відповідним посиланням з 21.10.2019 застосовуються саме норми Кодексу України з процедур банкрутства, що є спеціальним законом у відповідних правовідносинах.
Порядок та строки подання доказів, які визначені нормами ГПК України, застосовуються і в справах про банкрутство. Однак, якщо нормами КУзПБ встановлені особливості подання тих чи інших документів (доказів), то в справах про банкрутство такі документи (докази) мають подаватися з урахуванням встановлених особливостей.
За приписами статті 80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Апелянт належним чином не обґрунтував неможливість подання доказів у встановлений законодавством строк .
Водночас, статтею 45 КУзПБ встановлено, що до заяви з грошовими вимогами в обов`язковому порядку додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.
Вбачається, що КУзПБ встановлює особливість подання доказів, якими підтверджуються грошові вимоги конкурсного кредитора, а саме - такі докази в обов`язковому порядку повинні бути додані до заяви з грошовими вимогами в момент подання заяви з грошовими вимогами до суду (тобто, «встановлений строк» в розумінні статті 80 ГПК України для подання таких доказів збігається з моментом подання заяви з грошовими вимогами до суду).
Неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.
По справі кредитор ТОВ "Волот", на момент подання заяви з грошовими вимогами був обізнаний про існування доказів, однак вказані докази не надав та не зазначив в заяві про докази, які він не зміг подати разом з заявою з грошовими вимогами, за існування якихось об`єктивних перешкод та не надавав суду докази здійснення дій, спрямованих на отримання не наданих вчасно суду доказів.
Крім того, на заявника покладений обов`язок виконання вимог ст. 80 ГПК України, незалежно від факту його (представника) присутності під час розгляду заяви.
Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 29.03.2018 у справі № 916/4644/15 було сформовано правовий висновок, відповідно до якого обов`язок доведення кредиторських вимог одночасно з поданням відповідних документів, що їх підтверджують, покладено саме на кредитора.
Верховний Суд у постанові від 14.01.2021 у справі № 905/1055/19 зазначає, що «за своєю правовою природою такий предмет спору щодо розміру грошових вимог до боржника не є тотожним спору про право, який розглядається у позовному провадженні. Особливістю провадження у справах про банкрутство є те, що в межах цього провадження суди розглядають багато різних спорів, щодо яких законодавцем визначено окремі процедури та особливості їх розгляду в межах єдиної процедури банкрутства. Одним з різновидів таких спорів є розгляд спірних вимог конкурсного кредитора, який оспорюється боржником або іншим кредитором боржника. Відтак, при розгляді спірних вимог кредиторів суди повинні керуватися спеціальними нормами законодавства про банкрутство, які визначають обов`язки конкретного кредитора щодо доказування розміру кредиторських вимог, визначають обсяг доказування, предмет доказування спірних кредиторських вимог, право суду відмовити у визнанні спірних вимог внаслідок неподання заявником документів, що їх підтверджують.
Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником.
Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).»

Щодо долучення нових доказів на стадії апеляційного оскарження колегія суддів зазначає наступне.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку  про те, що заявником не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами під час апеляційного розгляду справи неможливість подання нових доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
З огляду на викладене, судова колегія не приймає до розгляду нові докази як такі, що подані в суд апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права.
Відтак, за відсутності таких доказів, суд відмовляє у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів спірних вимог конкурсного кредитора.
Тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення. І в даному випадку цей обов`язок заявником не виконаний, оскільки ним не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх грошових вимог до боржника. 
Пунктом 1 частини 1  статті 275 ГПК України  встановлено, що за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом ч.1  ст.276 ГПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку на підставі доказів, що були надані учасниками процесу. Судовою колегією не встановлено порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду. 
Оскільки відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника згідно  ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.  269,  270,  271,  273,  275,  276,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Волот" (вх. №3152Д/1) на ухвалу господарського суду Донецької області від 25.08.2021 у справі № 905/825/21 залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Донецької області від 25.08.2021 у справі № 905/825/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Повний тест постанови апеляційного суду складено 11.02.2022.
Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                    М.М. Слободін

Суддя                                                                                           О.В. Ільїн  

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк