Ухвала
08 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 607/19806/18
провадження № 61-1746ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Молень Ростислава Богдановича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Тернопільської міської ради, треті особи: Тернопільська обласна рада, відділ земельних ресурсів Тернопільської міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про визнання протиправним, скасування рішення сесії Тернопільської міської ради та зобов`язання провести поділ земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до суду 
з вищевказаним позовом до Тернопільської міської ради, в якому просили: визнати незаконним та скасувати рішення сесії Тернопільської міської ради від 04 квітня 2017 року за № 7/14/245 «Про внесення змін в рішення міської ради від 16 червня 2016 року № 7/9/85 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,0434 га за адресою АДРЕСА_1 » та зобов`язати Тернопільську міську раду провести поділ земельної ділянки на АДРЕСА_1 відповідно до Плану поділу земельної ділянки, виготовленому ТОВ «Галицькі землі» 
у 2015 році.
 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 08 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Тернопільської міської ради, треті особи: Тернопільська обласна рада, відділ земельних ресурсів Тернопільської міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про визнання протиправним, скасування рішення сесії Тернопільської міської ради від 04 квітня 2017 року за №7/14/245 та зобов`язання провести поділ земельної ділянки, відмовлено.
 
10 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Молень Р. Б. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду тернопільської області від 08 квітня 2021 року та постанову Тернопілського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року (надійшла до суду 31 січня 2022 року), у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України              від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Позивачі звернулися до суду  з позовом у 2018 році та заявляли дві позовні вимоги немайнового характеру.
Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 762,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 704,80 грн).
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 819,20 грн ((704,8*2)*200%=2 819,20 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Також, у порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додані копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Молень Ростислава Богдановича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць