Справа № 428/5286/21 
Провадження № 22-ц/810/1008/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                ПОСТАНОВА
Іменем України
22 грудня 2021 року                                        м. Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Луганської В.М., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.О.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області,
третя особа - Дванадцята Київська державна нотаріальна контора,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду справу
за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області 
на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Кордюкової Ж.І. в м. Сєвєродонецьку Луганської області,
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення частки у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, у вигляді недоотриманої пенсії, третя особа - Дванадцята Київська державна нотаріальна контора,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2021 року ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення частки у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті залишилась недоотримана пенсія, вона та дочка померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 отримали свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку цієї недоотриманої пенсії відповідно. Також 28 вересня 2020 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку недоотриманої пенсії, яка належить їй на праві спільної сумісної власності в сумі 173883,78 грн, оскільки це майно було набуте подружжям під час шлюбу.
25 березня 2021 року через помилку в нарахуванні пенсії відповідачем їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку недоотриманої пенсії, яка належить їй на праві спільної сумісної власності в сумі 48947,76 грн.
Загальна сума невиплаченої померлому чоловіку пенсії становить 222831,54 грн. Позивач отримала відповідно до свідоцтво про право на спадщину 1/4 частку пенсії в сумі 55707,89 грн, таку ж саму суму отримала і дочка померлого.
Після виплати грошових коштів у відповідача залишилась недоотримана пенсія померлого ОСОБА_2 в розмірі 111415,76 грн, власником якої є позивач.
За отриманням цих коштів позивач звернулась до відповідача, який відмовив у їх виплаті, посилаючись на те, що виплата пенсії померлої особи на підставі свідоцтва про право власності чинним законодавством не передбачена.
Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям під час шлюбу, у вигляді недоотриманої пенсії померлого чоловіка в розмірі 111415,77 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення частки у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, у вигляді недоотриманої пенсії задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям під час шлюбу, у вигляді недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , в сумі 111415,77 грн. Вирішено питання про судові витрати.
Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що на момент відкриття спадщини розмір недоотриманої пенсії померлого становив 222831,54 грн. Половина цієї суми недоотриманої пенсії належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності відповідно до приписів ст.ст.60-63 СК України, як майно набуте подружжям під час шлюбу, а друга половина цієї суми недоотриманої пенсії увійшла до складу спадщини.
Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , що становить 111415,77 грн. Друга половина пенсії в сумі 111415,77 грн, яка увійшла до складу спадщини, підлягає розподілу в рівних частках між спадкоємцями померлого його дружиною ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_3 , яким належить по 1/4 частці від суми недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, що становить 55707,86 грн. 
Право власності позивача на 1/4 частку від суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка увійшла до складу спадщини, що становить 55707,86 грн, не оспорюється відповідачем та була виплачена позивачу 30 березня 2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області просить скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду від 10 листопада 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення частки у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, у вигляді недоотриманої пенсії та ухвалити нове рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
       Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вказує на те, що сума пенсії, що належала померлому і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини, а ОСОБА_1 , прийнявши спадщину, має право на виплату саме тієї суми, яка зазначена, в свідоцтві про право на спадщину за законом.
       Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зазначило, що оскільки право позивача на отримання 55707,89 грн підтверджено відповідними свідоцтвами про право на спадщину, ним виплачено позивачці належну їй суму недоотриманої ОСОБА_2 пенсії в загальному розмірі 55707,89 грн. 
       Скаржник вважає, що свідоцтва про право власності, видані Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою у спадковій справі № 530/2020, не є підставами для виплати позивачу недоотриманої пенсії за померлого чоловіка, оскільки є лише документами, якими оформлюється відповідне право, але не правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється, тобто свідоцтво не породжує виникнення у власника відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року ОСОБА_1 роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
У відзиві представник позивача просив апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення, а рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області без змін вказуючи, що суд першої інстанції правомірно керувався принципом непорушності права власності та принципом спільності сумісного мана подружжя, в тому числі нарахованої та недоотриманої у зв`язку зі смертю пенсії. Посилання скаржника в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в частині ненадання належної оцінки їх доводам, викладеним у відзиві, представник позивача вважає необґрунтованими та такими що спростовуються мотивувальною частиною оскаржуваного рішення. Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 набула право власності на Ѕ частку у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу, у формі нарахованої, але не виплаченої пенсії на підставах передбачених законодавством, що посвідчується відповідними свідоцтвами, а тому вона не може бути позбавлена такого права у інший спосіб, ніж передбачений законом.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області отримало 25 листопада 2021 року, про що свідчить штамп на супровідному листі.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, викликалась в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до ст. 1-1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".
Представник позивача, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу не визнав.
Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, про що свідчить підтвердження про отримання судової повістки відповідачем в електронному суді, яке сформовано в автоматизованій системі документообігу суду КП «Д-3».

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 , після смерті свого чоловіка, набула право власності на грошові кошти, які є спільним майном подружжя, у порядку передбаченому чинним законодавством, отримала свідоцтво про право власності на недоотриману пенсію, яка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Тому суд першої інстанції вважав доводи відповідача з приводу наявності права на виплату недоотриманої пенсії лише на підставі свідоцтва про право на спадщину необґрунтованими та дійшов висновку, що відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як власника грошових коштів.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03 червня 2020 року, виданого Вигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
ОСОБА_2 на час смерті перебував у шлюбі з ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 11 жовтня 1997 року, виданого Перевальським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області.
Спадкоємцями майна ОСОБА_2 , стали дружина – ОСОБА_1 та дочка – ОСОБА_3 , які відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 вересня 2020 року, виданого державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мельник М.П., успадкували по Ѕ частки спадкового майна, яке складається з Ѕ частки нарахованої, але не виплаченої пенсії в сумі 173883,78 грн.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 успадкували по Ѕ частки спадкового майна, яке складається з Ѕ частки нарахованої, але не виплаченої пенсії в сумі 48947,76 грн, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 березня 2021 року, виданого державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О.
Згідно з копії свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 28 вересня 2020 року, виданого державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мельник М.П., ОСОБА_1 є пережившою дружиною ОСОБА_2 , 1953 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , їй належить Ѕ частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке в указаній частці посвідчується цим свідоцтвом, складається з нарахованої, але не виплаченої пенсії в сумі 173883,78 грн, що знаходиться в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, що належала померлому на підставі довідки № 1216-03-8/1388 від 16 червня 2020 року, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області.
Зазначене свідоцтво у встановленому законом порядку недійсним не визнано.
Згідно з копії свідоцтва про право власності серії НОМЕР_4 від 25 березня 2021 року виданого державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О. ОСОБА_1 є пережившою дружиною ОСОБА_2 , 1953 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , їй належить Ѕ частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке в указаній частці посвідчується цим свідоцтвом, складається з нарахованої, але не виплаченої пенсії в сумі 48947,76 грн, що зберігається в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, що належали померлому на підставі довідки № 1216-03-6/126 від 20 січня 2021 року, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області.
Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 07 квітня 2021 року № 202-202/П-02/8-12165/21 повідомило ОСОБА_1 , що 26 березня 2021 року їй було виплачено 1/4 частку недоотриманої пенсії померлого чоловіка в сумі 55707,89 грн на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, у виплаті недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право власності відмовлено.
ОСОБА_1 30 березня 2021 року отримала виплату в сумі 55707,89 грн, що підтверджується копією службового чеку від 30 березня 2021 року.
Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 12 квітня 2021 року № 223-199/П-02/8-1216/21 повідомило ОСОБА_1 , що виплату пенсії ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , було призупинено з 01 липня 2020 року у зв`язку з несвоєчасним повідомленням про смерть пенсіонера, через що виникла переплата пенсії за період з 01 лютого 2020 року по 31 травня 2020 року на суму 48947,76 грн, у виплаті недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право власності відмовлено.
Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із недоотриманої пенсії у загальному розмірі 222831,54 грн.
ОСОБА_1 , звернувшись до суду з позовною вимогою, просила стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, у вигляді недоотриманої ОСОБА_2 пенсії у сумі 111415,77 грн. 
Отже, звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 просила захистити її право саме як власника майна, набутого подружжям за час шлюбу.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Згідно з ст. 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Враховуючи викладене, об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є недоотримана останнім пенсія у розмірі 222831,54 грн.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.5 пункту 1 Глави 11 Розділу ІІ Прядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видане на половину спільного майна. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 
Статтею ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Аналогічне положення міститься в ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що у ОСОБА_1 , після смерті чоловіка – ОСОБА_2 виникло право на спадкування, яким відповідно до ст. 1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а також право дружини на майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в даному випадку - нарахованої, але не виплаченої на день смерті одному із подружжя пенсії. 
Право власності позивача на 1/4 частку від суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка увійшла до складу спадщини та становила 55707,86 грн, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не оспорювало, вказана сума була виплачена позивачці 30 березня 2021 року.
При цьому відповідач оспорює право позивача, як власника 1/2 частки недоотриманої пенсії померлого чоловіка, яка набута на підставах, визначених СК України, посилаючись на те, що на цю суму не видано свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з чим у виплаті недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право власності відмовлено. 
Саме за захистом права власності на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, у вигляді недоотриманої пенсії ОСОБА_1 звернулась до суду.
Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, додержуючись норм матеріального та процесуального права, дійшов правильного висновку про право позивачки на грошові кошти, які зберігаються в Управлінні пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, підтверджене виданим їй в установленому законом порядку правовстановлюючим документом - свідоцтвом про право власності.
Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на те, що виплата недотриманої пенсії можлива лише на підставі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право позивача на грошові кошти, які зберігаються у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області у розмірі 111415,77 грн, підтверджене виданими їй в установленому законом порядку правовстановлюючими документами – свідоцтвами про право власності, які ніким не оспорені. 
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у виплаті  ОСОБА_1 недоотриманої пенсії, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності, є порушенням гарантій, передбачених статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
В апеляційній скарзі не наведено ніяких нових обставин та не надано нових доказів, що давали б апеляційному суду підстави для проведення переоцінки обставин та доказів, зроблених судом першої інстанції у своєму рішенні.

Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. 375, 384 ЦПК України,  Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.
Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 22 грудня 2021 року.
Головуючий                                                                                     В.А. Коновалова
Судді                                                                        В.М. Луганська
Ю.П. Лозко