ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1864/21 Справа № 181/1190/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л.Ф. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро
       Дніпровський апеляційний суд у складі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2021 року, відносно
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, ПП ОСОБА_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 визнано винним  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок. 
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_1 о 17 годин 00 хвилин 23.10.2021 року в АДРЕСА_2 будучи відповідальною особою (власником) в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснював торгівлю харчовими продуктами, в якому були відсутні маркування для перебуваючих у черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше як 1,5 м., чим порушив вимоги Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року. 
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а справу відносно нього закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
На його думку, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, та постанова суду винесена з порушеннями норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив наявні докази та не надав їм належної оцінки.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції не дослідив тієї обставини, що з 01.01.2017 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір оренди приміщення зазначеного в протоколі строком на 10 років. На його думку, безпосереднім суб`єктом господарювання є ОСОБА_3 , він є лише власником даного приміщення, та не вів господарську діяльність. 
На його думку, в зазначеному магазині дійсно були на підлозі нанесені маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції не менше як 1,5 м, але вони були затерті, що підтверджується поясненнями самої ОСОБА_3 ..
На його думку, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями, остільки свідки взагалі не долучались, та окрім того зазначена норма, яка нібито порушена п.п.2 п.2-2 п.3 п.3-5 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року взагалі не передбачає відповідальність.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , підтримав вимоги апеляційної скарги та просив постанову суду скасувати.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 , обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З урахуванням вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.
Вказаних вимог закону під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції було дотримано, але в повній мірі.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП є обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останньою інкримінованого адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, що об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №726128 від 23.10.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 о 17 годин 00 хвилин 23.10.2021 року в АДРЕСА_2 будучи відповідальною особою (власником) в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснював торгівлю харчовими продуктами, в якому були відсутні маркування для перебуваючих у черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше як 1,5 м., чим порушив вимоги Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року. Протокол складено відповідно до вимог чинного законодавства та підписаний ОСОБА_1 без зауважень.
- фототаблицею до протоколу, де зафіксований зазначений магазин “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” та відсутність на підлозі маркування для перебуваючих у черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше як 1,5 м.;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , яка пояснила, що працює в магазині “Автостоп” продавцем та дійсно на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення відсутні на підлозі маркування для перебуваючих у черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше як 1,5 м.. Також зазначила, що дані лінії були витерті, остільки не встигли їх відновити;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який зазначив, що у нього у власності перебуває магазин “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” та здійснюється в ньому торгівля продуктами харчування. На день складання протоколу про адміністративне правопорушення відсутні на підлозі маркування для перебуваючих у черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше як 1,5 м., остільки він своєчасно не встиг її поновити. В судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину свої визнав в повному обсязі, та у вчиненому щиро розкаявся.
Будь-яких підстав не довіряти вказаним вище доказам, - не встановлено.
В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав дані свої письмові пояснення, та зазначив, що лінію маркування на підлозі поновляють, але на день складання протоколу вона була стерта, остільки не встигли її поновити.
Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. 
Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_1 стосовно того, що ст. 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, є загальновідомими. З матеріалів справи вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП ґрунтуються на сукупності належно та критично оцінених досліджених доказів.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду, що ОСОБА_1 , як власник зазначеного магазину повинен слідкувати за дотриманням всіх необхідних карантинних заходів передбачених Постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 року зі змінами, а саме повинна бути наявність на підлозі маркування для перебуваючих у черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше як 1,5 м.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Досліджені та перевірені обставини у їх сукупності, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбачених ст. 44-3 КУпАП, та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. 
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , рід його занять та майновий стан, те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, щиросердно розкаявся у скоєному, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та обмежитись усним зауваженням.
На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Керуючись ст.ст. 22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
       Постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2021 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення — скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.
Оголосити  ОСОБА_1 усне зауваження.
Постанова набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.
       
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                В.Д. Коваленко