П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/7577/21-а                                   Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вільчинський О.В.   
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
02 лютого 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МАКС 19" до Головного управління ДПС у Вінницькій області, що діє як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач 09.07.2021 звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду  в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.08.2020 № 0002563204 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "МАКС 19" штрафних фінансових санкцій в розмірі 60000,00 грн. та № 0002573204 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "МАКС 19" штрафних фінансових санкцій в розмірі 60000,00 грн.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.10.2021 позов задоволено повністю.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що наказ від 05.08.2020 № 2279 про проведення фактичної перевірки ТОВ "МАКС 19" не може вважатися правомірним, оскільки в ньому відсутні будь-які посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, не відображено, у рамках яких заходів відповідач встановив невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти сумнівності або ж сумнівність яких саме операцій була встановлена податковим органом.
При цьому, оскільки вищенаведені мотиви безпосередньо свідчать про неправомірність прийняття відповідачем рішень та дають самостійні підстави для їх скасування, суд застосовує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, та не вдається до оцінки зафіксованого перевіркою порушення вимог законодавства по суті.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що працівники ГУ ДПС у Вінницькій області, реалізовуючи встановлений нормами ПК України податковий контроль згідно баз даних Реєстру платників акцизного податку з реалізації пального та спирту етилового, Єдиного реєстру акцизних накладних, Єдиного реєстру податкових накладних, Реєстрів податкової звітності та АІС "Податковий блок/" Аналітична система" / "Чеки РРО", встановлено порушення позивачем вимог ПК України. На підставі цього посадовими особами контролюючого органу прийнято наказ від 05.08.2020 № 2279 про перевірку позивача щодо дотримання вимог законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, а саме пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального"  № 481/95- ВР від 19.12.1995.
Окрім цього, перевіркою встановлено факт реалізації та зберігання пального без реєстрації рівнеміра-лічильника рівня пального введеного в експлуатацію резервуара в кількості однієї одиниці в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у введеному в експлуатацію резервуарі. Водночас перевіркою встановлено факт використання газорозподільної колонки (витратомір-лічильник) для відпуску пального споживачам в кількості три одиниці, без реєстрації в Єдиному державному реєстрі  витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі, та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
На підставі пп. 75.1.3 п., 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України та на виконання вимог пункту 82.3 статті 82 ПК України, наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 05.08.2020 № 2279 та направлень на проведення перевірки від 05.08.2020 № 1713, № 1714 працівниками ГУ ДПС у Вінницькій області 06.08.2020 з 13:20 по 14:20 год проведено фактичну перевірку ТОВ "МАКС 19" за адресою місця здійснення господарської діяльності: Вінницька область, Крижопільський район, с. Городківка, вул. Благовіщенська, 103А, АЗС за період з 01.072019. За результатами перевірки складено акт (довідка) фактичної перевірки від 07.08.2020 №135/32/43125905, в якому зафіксовано порушення ТОВ "МАКС 19"  пп. 230.1.2, пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України.
За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС У Вінницькій області 26.08.2020 прийнято податкові повідомлення-рішення:
№0002563204 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 60000 грн;
№0005273204 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 60000 грн;
№0002583204 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 120000 грн;
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ "МАКС 19" в порядку адміністративного оскарження звернулось до Державної податкової служби України із скаргою про їх скасування. Державна податкова служба України рішенням про результати розгляду скарги від 22.06.2021 № 139/3/6/99-00-06.03-01.06 скасувала податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 26.08.2020 №0002583204, а податкові повідомлення-рішення № 0002563204, №0002573204 від 26.08.2020 залишила без змін. 
Не погоджуючись з проведенням фактичної перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями № 0002563204, №0002573204 ТОВ"МАКС 19" звернулося до суду з даним позовом.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
За приписами пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.
Порядок проведення фактичних перевірок, в тому числі й підстав їх призначення, регламентовано статтею 80 ПК України.
Так, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
За приписами означеної норми  фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Згідно матеріалів справи, а саме відповідно до змісту оскаржуваного наказу підставою до призначення фактичної перевірки у ньому наведено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Зокрема, у наказі зазначено, що перевірка проводитиметься з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Проаналізувавши зміст наказу ГУ ДПС у Вінницькій області «Про проведення фактичної перевірки"  колегія суддів зазначає, що у ньому відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім як на норму, що регулює питання призначення перевірки, - підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України; у наказі не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності Товариства вимогам чинного законодавства. Наведене, свідчить про відсутність дійсних, фактичних підстав для його прийняття та необхідності здійснення податкового контролю за діяльністю Товариства у формі фактичної перевірки.
При виборі й застосуванні норми матеріального права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки, наведені у постанові Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 520/12028/18.
Так, у цій постанові колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися за наявності хоча б однієї з підстав визначених пунктом 80.2 статті 80 ПК України, зокрема згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Законодавством закріплена обов`язковість наявності у податкового органу та/або отримання ним в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків (особою) вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального у разі проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Тобто, для прийняття рішення контролюючого органу щодо проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України законодавцем чітко передбачено підставу для проведення податкового контролю.
У наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.
Така ж правова позиція наведена Верховним Судом у постановах від 08.09.2020 у справі № 640/21536/19 та від 02.12.2021 у справі № 120/3918/20-а.
Таким чином колегія суддів зазначає,  що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав письмових та належним чином оформлених доказів, які б підтвердили законність для прийняття наказу про проведення перевірки та проведення самої перевірки. 
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що здійснення перевірки у передбачений податковим законодавством спосіб є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень.
Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Отже, невиконання вимог закону щодо наявності підстав для призначення та проведення  перевірки, та не спростування відповідачем обставин незаконності рішення про призначення перевірки, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої; акт перевірки, отриманий в результаті такої перевірки, та винесенні за  його результатами податкові повідомлення-рішення,  виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.
Таким чином, податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.
Такі висновки Суду обґрунтовані сталою та послідовною практикою Верховного Суду у постановах від 15.01.2020 у справі №820/609/18, від 29.10.2020 у справі № 520/11034/18, від 24.12.2020 у справі №320/6463/18, від 09.02.2021 у справі  №804/3329/15, та від 04.03.2021 у справі № 640/18411/18.
За встановлених у справі, що розглядається, обставин щодо неправомірності проведеної перевірки позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що такі обставини тягнуть за собою протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, у зв`язку з чим апеляційний суд вказує про відсутність необхідності переходити до перевірки підстав апеляційної скарги щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Відтак, недотримання відповідачем вимог ст.ст. 80, 81 Податкового кодексу України, які визначають порядок фактичної перевірки, є самостійним наслідком визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої,  а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.08.2020 № 0002563204 та № 0002573204.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, то підстав для зміни розподілу судових витрат немає.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.