УХВАЛА

14 лютого 2022 року 
Київ
справа №420/2774/21
адміністративне провадження №К/990/3301/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі № 420/2774/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіор» до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості,
установив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперіор» звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просило:
визнати противоправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області, що полягає у невнесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 646 785,00 грн, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіор»;
стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіор» заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ у розмірі 1646785,00 грн;
стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіор» пеню за період з 29 вересня 2018 року по 02  квітня 2021 року за прострочення сплати бюджетної заборгованості в сумі 892674,77 грн. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28  вересня 2021 року, позовні вимоги задоволено частково. 
Визнано противоправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області, що полягає у невнесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 646 785,00 грн, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіор» (ідентифікаційний код юридичної особи: 36715763).
Зобов`язано Головного управління ДПС в Одеській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 646 785,00 грн, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіор» (ідентифікаційний код юридичної особи: 36715763).
Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіор» (ідентифікаційний код юридичної особи: 36715763) пеню за період з 29 вересня 2018 року по 05 липня 2021 року за прострочення сплати бюджетної заборгованості в сумі 981357,53 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 28 вересня 2021  року у відкритому судовому засіданні, в повному обсязі виготовлено 01 жовтня 2021 року, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду 18 січня 2022 року (згідно відбитку штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті касаційної скарги).
Водночас з касаційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого останній зазначає, що вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою, однак її було повернуто. Скаржник зауважує, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. Також скаржник цитує частину п`яту статті 333 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно убачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.
Установлено, що скаржник вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою, однак ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2021 року було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Як убачається з відомостей реєстраційної картки поштового відправлення (провадження №  К/9901/39441/21), копію ухвали Верховного Суду від 09 листопада 2021  року про повернення касаційної скарги скаржником отримано 16 листопада 2021  року.
Однак з повторною касаційною скаргою скаржник звернувся лише 18 січня 2022  року, що свідчить про необґрунтоване зволікання з боку скаржника щодо чергового звернення до касаційного суду з касаційною  скаргою.
Зазначені скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження не свідчать про існування об`єктивних непереборних перешкод для своєчасної реалізації процесуальних прав.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, а тому не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Повернення раніше поданої касаційної скарги не означає можливість повторного звернення до суду касаційної інстанції у будь-який час після такого повернення, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
Крім того, Верховний Суд зауважує, що доводи скаржника стосовно передбаченої процесуальним законом можливості подання касаційної скарги упродовж строку, визначеного у частині п`ятій статті 333 КАС України, засновані на помилковому розумінні цієї правової норми, оскільки предмет її регулювання не охоплює питання, пов`язані з визначенням часових меж, обчисленням і поновленням строку касаційного оскарження.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 339 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Оскільки касаційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі №  420/2774/21 залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           О.  О. Шишов

Судді                                                                                                        І.  В. Дашутін

                                                                                                                 М.  М. Яковенко