ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 420/5507/19
адміністративне провадження № К/9901/11693/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська стивідорна компанія» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби (процесуального правонаступника Одеської митниці ДФС) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 (суддя Токмілова Л.М.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 (головуючий суддя Турецька І.О., судді  Стас Л.В., Шеметенко Л. П.),
У С Т А Н О В И В :
У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська стивідорна компанія» (далі - ТОВ «ОСК», Товариство, позивач) звернулося до суду з позовом до Одеської митниці ДФС (далі - Митниця, відповідач), у якому просило (з урахуванням уточнень позовних вимог) визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товару від 21.08.2019 №UA500100/2019/000003/2 та від 11.09.2019 №UA500100/2019/000004/2, картки відмови  від 21.08.2019 №UA500100/2019/00078 та від 11.09.2019 №UA500100/2019/00082.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство вказувало на те, що за результатами контролю правильності визначення митної вартості товару Митниця безпідставно збільшила митну вартість задекларованих Товариством в електронній митній декларації від 23.07.2019 №UA500100/2019/006175 мармуру фракційного з 0,0216 доларів США до 0,0685 доларів США за 1 кг та в електронній митній декларації від 10.09.2019  №UA500100/2019/007613 доломіту фракційного з 0,02173 доларів США до 0,0495 доларів США за 1 кг, оскільки доданими до митних декларацій документами підтверджується задекларована  митна вартість товарів, визначена за основним методом (за умовами зовнішньоекономічних контрактів від 20.05.2019  та від 21.05.2019 з фірмою «TUNA MADENCILIK NAKLIYAT OTOMOTIV TICARET LIMITED SIRKETI» (резидент Туреччини).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 позов задоволено. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Товариство надало Митниці усі необхідні документи для підтвердження задекларованої митної вартості імпортованих товарів, які достатні для підтвердження кількісних та вартісних показників товарів, зазначених у митних деклараціях, повноти і достовірності задекларованої митної вартості, включаючи витрати на перевезення. Суд відхилив довід відповідача про ненадання Товариством документів на підтвердження такої складової митної вартості, як витрати на страхування товару, вказавши, що умови поставки FOB (згідно з Правилами Інкотермс 2010), на яких постачався товар позивачу нерезидентом, не передбачають обов`язкове страхування вантажу продавцем, а відносять це на ризики покупця. В той же час Митниця не довела, що позивач поніс витрати на страхування вантажу. Також суд зробив висновок, що Митниця не довела належними доказами правомірність застосування до декларанта другорядного методу, а саме: визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (третій метод).
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про задоволення позову: визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.08.2019 №UA500100/2019/00078 та рішення про коригування митної вартості товарів від 21.08.2019  № UA500100/2019/000003/2; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 11.09.2019 №UA500100/2019/00082 та рішення про коригування митної вартості товарів від 11.09.2019 № UA500100/2019/000004/2.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про належне підтвердження Товариством задекларованої митної вартості товарів. Разом з тим, виснував, що суд першої інстанції помилково розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження, що і стало підставою для скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2019.
Одеська митниця Держмитслужби (правонаступник Одеської митниці ДФС зі стадії апеляційного перегляду справи; далі - Митниця, відповідач)  подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020.
У касаційній скарзі Митниця підставою касаційного оскарження ухвалених у цій справі судових рішень зазначила пункт 4 частини четвертої статті 328 та пункт 2 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС). Обґрунтовуючи касаційну скаргу, Митниця вказує на те, що суд першої інстанції розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження, тоді як вона підлягала розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, оскільки загальний розмір різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною позивачем, та скоригованою митною вартістю становить 1 257 189,79 грн., що, відповідно, перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як ознаки адміністративної справи, яка відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 12 КАС обумовлює обов`язковий розгляд справи в загальному позовному провадженні. Посилається відповідач і на ненадання судами попередніх інстанцій оцінки його доводам щодо наявності розбіжностей у наданих Товариством документах, а також щодо наявності ознак підробки в платіжних дорученнях про сплату вартості імпортованих товарів (відповідач посилається на те, що підписи та відтиски печатки банківської установи на платіжних дорученнях розташовані на одному рівні та/або подвоєні).
Верховний Суд ухвалою від 03.08.2020 відкрив касаційне провадження у справі на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 та пункту 2 частини другої статті 353 КАС.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити скаргу без задоволення як необґрунтовану та безпідставну.
Верховний Суд перевірив наведені у касаційній скарзі доводи відповідача, обґрунтування заперечень позивача щодо вимог касаційної скарги, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що 20.05.2019 ТОВ «ОСК» уклало зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу мармуру фракційного з фірмою «TUNA MADENCILIK NAKLIYAT OTOMOTIV TICARET LIMITED SIRKETI» (резидент Туреччини), яка є виробником товару, що декларується та подається для митного оформлення.
23.07.2019 «ОСК» зверталось до Митниці з електронною митною декларацією №UA500100/2019/006175  щодо митного оформлення ввезеного відповідно до цього контракту на митну територію України товару: «мармур фракційний, який представляє собою природний мармур, видобутий в кар`єрі з подальшим подрібненням, без подальшої обробки, кальцинування, випалювання  та плавлення, який не є камнем для монументів чи будівництва…».  В графі 42 митної декларації ціна товару вказана як 30000 доларів США, а в графі 12 «Відомості про вартість» - 1659109,35 грн. Така ж вартість (ціна) були вказані і в електронних митних деклараціях від 26.07.2019  №UA500100/2019/006243 та від 30.07.2019 № UA500100/2019/006360,  які Товариство подало для митного оформлення цього ж товару у відповідь на отримані картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. 
20.08.2019 ТОВ «ОСК» знову звернулося до Митниці для митного оформлення зазначеного товару за електронною митною декларацією № UА500100/2019/006894 за такою ж митною вартістю.
Для проведення процедури митного оформлення товару ТОВ «ОСК» подало такі документи: сертифікат якості від 10.07.2019 №S1107/06/А; рахунок-фактуру (інвойс) від 23.06.2019 №201575; коносамент від 24.06.2019 р. № 1; вантажну відомість (карго маніфест) від 24.06.2019; сертифікат про походження товару форми А від 24.06.2019 №0799124; банківський платіжний документ, що стосується товару №146JBKLJ0 (платіжне доручення); рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 19.06.2019 №1406; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 24.06.2019 №5322; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг, від 21.06.2019 №145JBKLJ0 (платіжне доручення); банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг, від 27.06.2019 №164JBKLJ0 (платіжне доручення); документ, що підтверджує вартість перевезення товару; виписку з бухгалтерської документації (картку рахунку 632); прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 20.05.2019, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 20.05.2019 (з додатковою угодою від 24.06.2019 №1), договір (контракт) на перевезення від 17.06.2019 №FIXTURE RECAP; агентській договір від 12.06.2019 №1/1206; лист про помилку від 23.06.2019 №8; лист від виробника  від 25.07.2019;  аналіз хімічного складу товару від 11.09.2012; лист ДГЦУ 71000-4/1207/19-1 від 12.07.2019; лист-пояснення до договору №9 від 26.07.2019; генеральний акт від 28.06.2019 №RA0000033; копію митної декларації країни відправлення від 23.06.2019 №19160600EX002311; лист-пояснення від виробника товару до договору №9; лист виробника товару від 25.07.2019; експертний висновок від 25.07.2019 №УТЕ- 926, висновок від 12.07.2019 090702-Д, картки рахунку від 23.07.2019 №632; технологічну схему щодо виготовлення товару; лист Державного гемологічного центру України від 12.07.2019 №71000-4/1207/19-1; висновок за результатами  експертизи й оцінки дорогоцінних каменів, дорогоцінних каменів органогенного утворення, напівдорогоцінних та декоративних каменів від 12.07.2019; лист про виробництво від 20.08.2019  №1.
За результатами перевірки документів відповідач  дійшов висновку, що в них містяться розбіжності, а 21.08.2019 звернувся до декларанта з вимогою надати додаткові документи, зокрема, розрахунок ціни (калькуляцію), довідкову інформацію щодо вартості товару, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними)  оцінюваним товарам в країні експортера.
У відповідь Товариство направило лист про надання документів в повному обсязі та прохання прийняти рішення про митне оформлення товару або про відмову, оскільки несе витрати на зберігання та не виконує обов`язки за договорами про відвантаження товару та його доставки.
21.08.2019 Митниця направила на адресу позивача картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2019/00078, а також рішення про коригування митної вартості товарів №UA500100/2019/000003/2.
Митна вартість товару була скоригована із застосуванням  ціни, що була вказана за митною декларацією від 19.08.2019 №UА598120/2018/003409, в якій вартість подібного товару складала за 1 кг (нетто) 0,0685 доларів США проти з 0,0216 доларів США за вище зазначеними митними деклараціями Товариства.
Позивач скористався правом випуску товару у вільний обіг за умови надання гарантії.
Також ТОВ «ОСК» на підставі зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу від 21.05.2019 придбало у фірми «TUNA MADENCILIK NAKLIYAT OTOMOTIV TICARET LIMITED SIRKETI» (виробника) доломіт фракційний (природний доломіт, видобутий у кар`єрі вибуховим способом з подальшим подрібненням, без будь-якої подальшої обробки, який не є камнем для монументів чи будівництва).
10.09.2019 Товариство для митного оформлення вказаного товару надало  електронну митну декларацію від 10.09.2019 №UA500100/2019/007613, в графах 12 «Відомості про вартість» та 42 «Ціна товару» якої було зазначено 1627684,11 грн та 30000 доларів США відповідно; сертифікат якості від 15.08.2019 №S1108/02/A; рахунок-фактуру (інвойс) від 15.08.2019 №125897; коносамент від 16.08.2019 №1; вантажну відомість (карго-маніфест) від 16.08.2019 №б/н; сертифікат про походження товару форми А від 15.08.2019 №0799126; рахунок-фактуру  про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 16.08.2019 №0781/19; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 15.08.2019 №2019/68; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг, від 15.08.2019 №190JBKLJ0 (платіжне доручення); банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг, від 19.08.2019 №195JBKLJ0 (платіжне доручення); банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг, від 13.08.2019 № 200JBKLJ0 (платіжне доручення); документ, що підтверджує вартість перевезення товару, від 10.09.2019 №1; виписку з бухгалтерської документації (картка рахунку 632); висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (довідка про ціну на товар СИО), від 27.06.2019; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 21.05.2019 №1 (з додатковою угодою від 30.05.2019); договір (контракт) на перевезення від 23.05.2019 №FIXTURE RECAP; агентській договір від 27.05.2019 №1/2705; лист експортера (виробника товару) від 10.09.2019 № 2 про помилку щодо назви порту відправлення (відвантаження) товару; генеральний акт від 20.08.2019 р. №RA0000045; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 27.06.2019; копія митної декларації країни відправлення від 15.08.2019 № 19160600EX002973.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, задекларованих за митною декларацією від 10.09.2019 № UA500100/2019/007613, спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком її заниження, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів.
Декларант на пропозицію Митниці надати додаткові документи зазначив про їх подання в повному обсязі разом з митною декларацією.
Відповідно до картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2019/00081, яка була прийнята Митницею щодо зазначеної митної декларації, підставою для відмови у митному оформленні  слугували такі обставини: відсутнє страхування вантажу; надані платіжні доручення мають ознаки підробки (під текстом  оригінали відтиску печатки та підписи розташовані в одному місці); надана довідка СИО-к №000240 прострочена щодо терміну дії та посилається на другий інвойс (поставку); в контракті купівлі-продажу відсутні реквізити відповідальної особи, яка підписала договір з боку продавця; митна декларація країни відправлення надана до митного оформлення без перекладу; в митній декларації країни відправлення не вказано фракцію доломіту, її сканована копія поганої якості.
Запропоновано пред`явити оригінали документів, а також оригінал експортної митної декларації.
11.09.2019 для розмитнення того ж самого товару ТОВ «ОСК» була подана митна декларація № UА500100/2019/007692 з аналогічним пакетом документів.
Зазначивши про наведені вище розбіжності, що не дозволяють провести розмитнення товару за ціною договору, Митниця цього ж дня прийняла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2019/00082 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500100/2019/000004/2.
Розмитнення товару за митною декларацією № UА500100/2019/007692 відбулося із використанням митної вартості, зазначеній у митній декларації №UА508120/2019/001813 від 19.04.2019, митне оформлення за якою подібного товару закінчено, а саме: 0,0495 доларів США за 1 кг (нетто) (проти 0,02173 доларів США за 1 кг (нетто), виходячи із задекларованої Товариством митної вартості).
ТОВ «ОСК» подало заяву про надання дозволу на випуск товарів у вільний обіг під зобов`язання сплатити різницю між сумою митних платежів, обчисленою декларантом та згідно з митною вартістю товарів, що визначена митницею.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 12 КАС виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У постанові від 16.03.2020 у справі №1.380.2019.001962 Верховний Суд сформулював висновок, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.
Під час розгляду справи встановлено (і це не заперечується сторонами), що загальний розмір різниці митних платежів за митною вартістю, задекларованою Товариством, та скоригованою Митницею, становить 1 257 189,79 грн.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2019 встановлено у розмірі 1921,00 грн.
Таким чином, справа №420/5507/19 підлягає розгляду виключно за правилами загального позовного провадження. 
До такого висновку дійшов і суд апеляційної інстанції, що і стало підставою для скасування рішення суду першої інстанції, ухваленого за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Апеляційний перегляд справи здійснено у відкритому судому засіданні з викликом сторін.
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 353 КАС  підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
За змістом наведеної норми (текстуальне тлумачення) розгляд судом у порядку спрощеного позовного провадження справи, яка підлягала розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, не є безумовною підставою для скасування судового рішення. Порушення судом норм частини четвертою статті 12 КАС, якими встановлено перелік адміністративних справ, які розглядаються виключно у загальному позовному провадженні, може бути підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий судовий розгляд лише тоді, якщо це зумовило неправильне чи неповне встановлення обставин у справі та, як наслідок, вплинуло на її вирішення. Перелік порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, встановлений частиною третьою статті 353 КАС. На жодне з таких порушень Митниця у касаційній скарзі не вказує.
Колегія суддів висновує, що суд першої інстанції дійсно помилково розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження. Разом з тим, під час апеляційного перегляду справи суд апеляційної інстанції виправив цю помилку, скасувавши рішення суду першої інстанції саме з цієї підстави. Суд апеляційної інстанції встановив обставини у справі на підставі дослідження доказів у справі, яка відповідає правилам оцінки доказів, встановлених нормами статті 90 КАС, та ухвалив нове рішення про задоволення позову. Відтак, відсутні підстави стверджувати, що розгляд справи судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження вплинув на повноту встановлення апеляційним судом обставин у справі.
Враховуючи межі перегляду справи судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС, колегія суддів прийшла до висновку, що вказана Митницею підстава касаційного оскарження не знайшла підтвердження. 
Згідно з частиною першою статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи зазначене, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 слід залишити без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 - без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	Є.А. Усенко М.М. Гімон   Р.Ф. Ханова