Ухвала
Іменем України    
 
15 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 194/1422/19
провадження № 61-20102ск21 
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року без змін.
 
26 червня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме для надання доказів на підтвердження сплати належної суми судового збору.
 
08 вересня 2021 року копію ухвали було направлено на адресу ОСОБА_1 . 
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року повернуто.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, однак 18 жовтня 2021 року повернулося поштове відправлення з направленою копією ухвали про залишення без руху заяви про перегляд за нововиявленими обставинами з відміткою на конверті - адресат відсутній за вказаною адресою. Інших даних щодо місця знаходження особи, яка подала заяву, матеріали справи не містять, тому недоліки не було усунуто.
 
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 24 листопада 2021 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року, у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм процесуального права, вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи. 
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК Українидо апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
 
Апеляційний суд направляв  ОСОБА_1 копію ухвали від 08 вересня 2021 року на адресу, яка вказана в поданій заяві про перегляд за нововиявленими обставинами, проте копія ухвали від 08 вересня 2021 повернулася у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
 
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року в справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року в справі № 10/249-10/19, від                        15 червня 2020  року в справі № 24/260-23/52-б).
 
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
 
Апеляційний суд установивши, що копія ухвали від 08 вересня 2021 року направлена особі, яка подала заяву про перегляд за нововиявленими обставинами, повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а подавши заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ця особа не цікавилася її рухом та не усунула недоліки, вказані в ухвалі від 08 вересня 2021 року, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення заяви про перегляд за нововиявленимиособі, яка її подала.
 
Ураховуючи викладене, підстави вважати, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права відсутні.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                   І. О. Дундар 
 
                                                                                                   Н. О. Антоненко
 
                                                                                                          М. М. Русинчук