Ухвала
 
22 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 756/8715/19
провадження № 61-16608ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І.А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей:  сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 9 000 грн щомісяця, починаючи стягнення з 03 липня 2019 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
11 жовтня 2021 року ОСОБА_3 звернуласяіз касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2021 року указану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме надіслання уточненої редакції касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підстави, на яких подається касаційна скарга з урахуванням положень статті 389 ЦПК України, та надання копій скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, а також роз`яснено про наслідки невиконання ухвали суду.
Заявником вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження указаних судових рішень заявник зазначає порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, у касаційній скарзі викладені доводи про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі у зв`язку з тим, що справа має виняткове значення для позивача та дітей, які проживають разом із нею, оскільки вирішується питання матеріального благополуччя дітей. Тому заявник вважає, що у цій справі наявні підстави, передбачені підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
За правилом пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
Касаційна скарга подана на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, проте  доводи касаційної скарги дають підстави для відкриття касаційного провадження, так як справа має виняткове значення для заявника.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статей 390 і 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року.
Витребувати із Оболонського районного суду м. Києва цивільну справу 
№ 756/8715/19. 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                          Ю. В. Черняк
 
                                                                                                                      І. А. Воробйова
 
                                                                                                                      Р. А. Лідовець