Справа №588/1727/21 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Щербаченко М. В.	
Номер провадження 33/816/116/22 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Могиленець А.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Альшаєва О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 12 січня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 12 січня 2022 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік за те, що 17 жовтня 2021 року о 20 год. 20 хв. у м. Тростянець по вул. Л.Татаренка поблизу будинку 7-А, керуючи автомобілем ВАЗ 21104 з державним номерним знаком НОМЕР_1 був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечного інтервалу та допустив наїзд на припаркований автомобіль Фольксваген Пасат з державним номером НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а власникам завдано матеріальних збитків. 
Указаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.1, 2.3 «б» Правил дорожнього руху.
Крім того, ОСОБА_1 , 17 жовтня 2021 року, о 20 год. 20 хв. у м. Тростянець по вул. Л.Татаренка поблизу будинку 7-А, керував автомобілем ВАЗ 21104 з державним номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер 04-14, проведення такого огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, вважаючи його постановленим з недотриманням вимог діючого КУпАП, за результатами неповного дослідження доказів, та без врахування положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 12 січня 2022 року, а провадження у справі закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в його діях склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній. 
При цьому апелянт вказує, що у постанові зазначено, що пунктом 2.5. Правил дорожнього руху передбачено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а його відмова  про проходження огляду була вмотивована тим, що він не заперечував, що на момент оформлення ДТП дійсно перебував у стані легкого алкогольного сп`яніння, а тому потреб визначати і підтверджувати його стан потреби не було. Крім того, у протоколі ДРП 18 №174331 ознаки алкогольного сп`яніння викладені наступним чином: «керував ТЗ ... з явними ознаками запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Алкотестера «Драгер» 04-14, проведення такого огляду у медичному закладі КНП «Тростянецька міська лікарня» відмовився у присутності двох свідків, внаслідок чого порушено вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху».
Однак, як вказує апелянт, у зазначеному протоколі та матеріалах справи не містяться посилання, яким чином було зупинено його автомобіль ВАЗ 21104, державний номер НОМЕР_1 , ким встановлено, що автомобілем керував саме він, яким чином було виявлено та встановлено зазначені у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння. Під час його відмови від проходження огляду на сп`яніння був тільки один свідок, іншим свідком було зазначено потерпілого, що є порушенням ст. 266 КУпАП, проте в ході судового розгляду не було встановлено, що працівники поліції під час складання протоколу не дотримались вказаних вимог закону.
Апелянт зазначає, що суддею було враховано як доказ його винуватості за ч. 1 ст. 130 КУпАП відеозапис та покази свідків, однак, на зазначеному записі та у показаннях свідків відсутні дані про те, що він керував ТЗ у стані сп`яніння, а лише є покази, що після того як він вийшов з дому, через певний проміжок часу, то мав ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому, з відеозапису не вбачається, що транспортний засіб ВАЗ 21104, державний номер НОМЕР_1 , взагалі в цей час рухався та він ним керував.
Крім того, апелянт вказує, що дані протоколу про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не відповідають дійсним обставинам справи, свідок ОСОБА_2 факту керування ним (Казьміним) транспортним засобом у нетверезому стані не підтвердив. Ці обставини також були підтверджені як ним, так і показаннями його дружини ОСОБА_3 . Тобто жодного доказу того що транспортний засіб під його керуванням було зупинене працівниками поліції або інші докази, які вказують на факт керування ним автомобілем у нетверезому стані, в матеріалах справи відсутні.
При цьому, наведені у постанові суду докази, не доводять, що на час, коли поліцейський патруль під`їхав до припаркованного автомобіля ВАЗ 21104, державний номер НОМЕР_1 , він керував зазначеним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
Апелянт зазначає, що оскільки факт керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння не підтверджений належними та допустимими доказами, на що суд першої інстанції не звернув увагу, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши особу, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Альшаєва О.М., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду, вищезазначених вимог Закону, суддя районного суду дотримався в повному обсязі.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого як ст. 124 КУпАП, так і ч. 1 ст.130 КУпАП.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 висловлює свою незгоду з вказаною постановою лише в частині визнання його винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, перевіряючи законність прийнятого рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
З матеріалів даної справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення від 17 жовтня 2021 року - серії ДПР18 №174332 за ст. 124 КУпАП та серії ДПР 18 №174331 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_1 не заперечував обставин, викладених у складеному відносно нього протоколі за ст. 124 КУпАП, а саме, що 17 жовтня 2021 року о 20 год. 20 хв. у м. Тростянець керував автомобілем ВАЗ 21104 з д.н.з. НОМЕР_1 , а також те, що поблизу будинку 7-А по вул. Л. Татаренка допустив наїзд на припаркований автомобіль Фольксваген Пасат з державним номером НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Враховуючи таку позицію особи, відносно якої було складено протокол, а також, інші наявні в матеріалах справи докази, а саме, схему ДТП, письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суддя дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддею були враховані докази, що містяться в матеріалах даної справи, а саме, дані, зазначені у протоколі серії ДПР 18 №174331, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а також пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
В судовому засіданні сам ОСОБА_1 не заперечував, що на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, вказуючи, що він не керував транспортним засобом в стані сп`яніння, а вжив горілку  після залишення автомобіля на паркові, а тому, у поліцейських не було підстав для проведення такого огляду.
Однак, на спростування таких доводів, суддею було вірно враховано рапорт чергового ВП №1 (м. Тростянець), з якого вбачається, що на службу 102 о 20 год. 32 хв. 17 жовтня 2021 року надійшло повідомлення ОСОБА_4 про те, що між його автомобілем Фольксваген та автомобілем ВАЗ 2110 сталося ДТП, при цьому заявник повідомив, що водій автомобіля ВАЗ 2110 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.
Допитаний в якості свідка поліцейський СРПП ВП № 1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснював, що отримавши таке повідомлення про ДТП, одразу прибув на місце події, де були заявник ОСОБА_4 , його дружина та брат, а також був присутній ОСОБА_1 , і під час спілкування з останнім  від нього було чутно запах алкоголю з порожнини рота, а тому, йому, саме як особі, яка керувала транспортним засобом, і було запропоновано пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовився.
З врахуванням тих обставин, що ОСОБА_1 не заперечував, що 17 жовтня 2021 року о 20 год. 20 хв. він керував транспортним засобом та скоїв ДТП, а через 12 хвилин після цього надійшло повідомлення на 102, за яким працівники поліції одразу виїхали на місце події та встановили у останнього ознаки сп`яніння, суддею було вірно встановлено той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння і, відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_4 в судовому засіданні не підтвердив факт його керування у стані сп`яніння, то зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що і цим обставинам суддя надав належну правову оцінку, з зазначенням того, що до зміни позиції ОСОБА_4 в частині перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння у момент пошкодження транспортного засобу ставиться критично, оскільки первинні показання ОСОБА_4 , в яких він повідомив, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння коли вчинив ДТП, узгоджуються з іншими наявними в матеріалах доказами.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що не виключено, що така позиція ОСОБА_4 була обумовлена тим, що ОСОБА_1 визнав себе винним у завданні механічних ушкоджень його транспортному засобу та відшкодував завдані збитки. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням, жодним чином не спростовують правильність висновків судді та не свідчать про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з врахуванням вірно встановлених під час розгляду вказаної справи обставин.

Крім того, посилання апелянта на те, що фактично при його відмові пройти огляд на стан сп`яніння присутнім був лише один свідок, оскільки інший був потерпілим, що на його думку є порушенням з боку працівників поліції вимог ст. 266 КУпАП, є необґрунтованими, з врахуванням того, що усі події були зафіксовані за допомогою технічних засобів відеозапису, який було долучено до матеріалів справи, який, в порядку підготовки до апеляційного розгляду, було проглянуто апеляційним судом було, і жодних порушень з боку поліцейських під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено не було.

При цьому, на спростовування доводів апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що він керував транспортним засобом у стані сп`яніння, апеляційний суд зауважує, що відносно ОСОБА_1 був складений протокол не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за те, що він будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при тому, що відповідно до п. 2.5 ПДР такий огляд на вимогу працівника поліції водій не може, а зобов`язаний пройти.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що під час розгляду даної справи суддя суду першої інстанції всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягали з`ясуванню і висновок судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на підставі ретельно вивчених доказів, яким була надана належна юридична оцінка.
Під час апеляційного розгляду вказаної справи, на спростування таких висновків, доказів здобуто не було, у зв`язку з чим оскаржувану постанову слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 12 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.