Дата документу 23.02.2022 Справа № 332/2074/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №332/2074/17 Головуючий у 1-й інстанції: Сінєльнік Р.В.
Провадження №22-ц/807/400/22 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 лютого 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Кримсьої О.М.,  Маловічко С.В.,  Остащенко О.В., 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 (як правонаступник ОСОБА_2 ),  ОСОБА_3 , представника, адвоката Копитіної Яни Сергіївни на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2021 року про відмову у прийнятті заяви про перегляд рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі №332/2074/17 за позовом ОСОБА_4 до Першої Запорізької державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, - 

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Першої Запорізької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 . На момент відкриття спадщини, ОСОБА_4 проживав окремо від спадкодавця. Оскільки у його батька - ОСОБА_5 на момент його смерті було відсутнє будь-яке майно, тому ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. В липні 2017 року ОСОБА_4 стало відомо, що незадовго до смерті його батька, останній набув права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на території Донецької області, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваженя. 14 липня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Проте у нотаріальній конторі йому повідомили про те, що строк для прийняття спадщини ним пропущено. Для отримання спадщини ОСОБА_4 не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки він не був обізнаний про наявність спадкового майна, а також про те, де це майно знаходиться. Вважав причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини поважними та просив суд встановити додатковий строк для прийняття заяви. 

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенні. Надано ОСОБА_4 додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини та подання заяви про прийняття спадщини до органів нотаріату після смерті його батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

На вказане рішення, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - особи, які не брали участь у справі подали апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначали, що за життя спадкодавця останній повідомив членів родини про існування заповіту на користь позивача, проте надалі, з відома спадкодавця між позивачем, його братом ОСОБА_3 та їх матір`ю ОСОБА_2 було погоджено, що все спадкове майно залишить ОСОБА_2 . Саме з цих причин учасники справи не подавали заяви про прийняття спадщини. У 2017 році відносини між ОСОБА_4 та його матір`ю ОСОБА_2 погіршилися, і позивач порушив домовленість. Зазначають, що позивач не довів обставин, на які посилався у позові, окрім цього матеріали справи не містять відомостей про наявність майна спадкодавця на території Донецької області. Навпаки, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається що за спадкодавцем зареєстровано права власності на два об`єкта нерухомості. Зазначене мано придбане ОСОБА_5 і ОСОБА_2 під час шлюбу, а тому Ѕ частина взагалі не повинна включатися до спадкової маси. Крім того, ОСОБА_2 зазначала, що має право на обов`язкову частку у спадщині як непрацездатний спадкоємець першої черги. Скаржники зазначали, що спадкоємцями першої черги, згідно зі ст. 1261 ЦК України, є позивач, його мати - ОСОБА_2 та його брат - ОСОБА_3 . Таким чином, задоволення позовних вимог ОСОБА_2 порушує права на спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року у цій справі залишено без змін. 

Постановою Верховного суду від 29 вересня 2021 року у задоволенні клопотань ОСОБА_4 про закриття касаційного провадження у справі відмовлено. Касаційні скарги ОСОБА_3 та представника ОСОБА_2 , правонаступниками якої є ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , залишено без задоволення. Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року залишено без змін. 

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 (як правонаступник ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 , в особі свого представника - адвоката Копитіної Яни Серіївни, подали до суду заяву про перегляд рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі №332/2074/17 за вищезазначеним позовом. 

Заява обґрунтована тим, що 22 вересня 2021 року при ознайомленні з матеріалами іншої цивільної справи № 335/9145/21 в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя заявникам стало відомо, що ОСОБА_4 в тій справі вказав, що його батько ОСОБА_5 за життя розпорядився своїм майном, тому у нього не було майна на момент смерті, і про це було відомо ОСОБА_4 , але ця обставина є важливою для справи № 332/2074/17. У зв`язку з цим, на підставі ч.1 ст.424, п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України заявники просять задовольнити заяву про перегляд рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 29 серпня 2017 року по справі № 332/2074/17 за нововиявленими обставинами, скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2021 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 (як правонаступника ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 , яка подана їх представником - адвокатом Копитіною Яною Серіївною, про перегляд рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі №332/2074/17 за вищезазначеним позовом.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду,  ОСОБА_1 (як правонаступник ОСОБА_2 ),  ОСОБА_3 , в особі свого представника, адвоката Копитіної Яни Сергіївни подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2021 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не застосовано положення статтей 3, 263, 352, 389 ЦПК України. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (правонаступником якої є ОСОБА_1 ) посилаються на те, що суди прийнявши до розгляду апеляційну та касаційну скарги, визнали їх особами, які користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов`язки учасника справи, тому вони мають право на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Отже, Запорізьким апеляційним судом та Верховним Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Зпоріжжєя від 29 серпня 2017 року вирішено питання про права, свободи, інтереси ОСОБА_3  та ОСОБА_1 , як правонаступника  ОСОБА_2 .  Ухвалою Верховного суду від 13 вересня 2021 року,    ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залучено до участі у справі як правонаступників ОСОБА_2 . Таким чином, зазначають, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , як правонаступники ОСОБА_2 мають всі права та обов`язки учасників справи № 332/2074/17 відповідно до норм цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, ОСОБА_4 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне судове рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що   ОСОБА_1  та ОСОБА_3 , які не були залучені до участі у справі, але вважають, що суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, не мають права на подання заяви про перегляд рішення  Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року за нововиявленими обставинами, а тому у прийнятті їх заяви слід відмовити, оскільки вони не були стороною у цій справі, не залучались судом до участі у ній, вони не можуть бути визнані особами, які в розумінніст. 424 ЦПК України мають право на подачу заяви про перегляд за ново виявленими обставинами такого рішення. 

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погоджується, оскільки до таких висновків суд прийшов з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист правлюдини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспоорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом установлено, що 29 серпня 2017 року Заводського районного суду м. Запоріжжя ухвалено рішення про задоволення позову ОСОБА_4 . Надано ОСОБА_4 додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини та подання заяви про прийняття спадщини до органів нотаріату після смерті його батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Не погоджуючись із зазначним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - особи, які не брали участі у справі, але вважали, що суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки звернулися до апеляційного суду із апеляційною скаргою.

15 вересня 2020 року Запорізьким апеляційним судом винесено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року у цій справі залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 29 вересня 2021 року у задоволенні клопотань ОСОБА_4 про закриття касаційного провадження у справі відмовлено. Касаційні скарги ОСОБА_3 та представника ОСОБА_2 , правонаступниками якої є ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , залишено без задоволення. Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року залишено без змін ( провадження № 61-15670 св 20).

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК Украни, рішення суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до положень статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Із змісту пунктів 1, 2 частини другої статті 426 ЦПК України випливає, що у заяві про перегляд судових рішень за нововиявленимми обставинами зазначаються ім`я (найменування) особи, яка подвє заяву та інші учасники справи.

Частиною першою статті 42 ЦПК України передбачено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Перелік учасників справи позовного провадження є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, з аналізу змісту вказаних норм можна дійти висновку, що заява про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами можуть бути подані учасниками справи, тобто сторонами та третіми особами, які були залучені до участі у справі в суді першої інстанції до ухваленя рішення.

Відповідно до частини третьої статті 352 ЦПК України після відкритті апеляційного проваддження за апеляційною скаргою особа, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та ( або) обов`язки, така особа користується процесуальнитми правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Аналогічне положення міститься й у главі 2 розділу V ЦПК України «Касаційне провадження» ( частина четверта статті 389 ЦПК України).

Як зазначено вище рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року у справі № 332/2074/17 за позовом ОСОБА_4 до Першої Запорізької державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, позов задоволено. Надано ОСОБА_4  додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини та подання заяви про прийняття спадщини до органів нотаріату після смерті його батька -  ОСОБА_5 , який помер  ІНФОРМАЦІЯ_1  (т.1,а.с.25-27).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року у цій справі залишено без змін (т.1, а.с.113-118). 

Постановою Верховного суду від 29 вересня 2021 року у задоволенні клопотань ОСОБА_4 про закриття касаційного провадження у справі відмовлено. Касаційні скарги ОСОБА_3 та представника ОСОБА_2 , правонаступниками якої є ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , залишено без задоволення.

Отже, ОСОБА_1 (як правонаступник ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 не є сторонами, третіми особами у справі №332/2074/17 за позовом ОСОБА_4 до Першої Запорізької державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, а вони є особами, які не брали участі у справі і які внаслідок відкриття за їх апеляційою скаргою апеляційного провадження користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов`язки учасника справи, однак у розумінні статті 42 ЦПК України не є учасниками справи, оскільки не є сторонами чи третьою особою у цій справі.

Доводи апеляцйної скарги, що судом першої інстанції допущено порушення норм ЦПК України та порушено процесуальне право особи, яка не була залучена до участі у справі, але суд вирішив питання про їх права, є безпідставними та необгрунтованими, оскільки ОСОБА_1 (як правонаступник ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 , у розумінні статті 42 ЦПК України не є особами, які мають право на подачу заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року, оскільки не були учасниками цієї справи.

Подібний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 06 вересня 2018 року у справі № 215/6648/15-ц ( провадження № 61-36732 св18).

Доводи апеляційної скарги про те, що якщо суди апеляційної та касаційної інстанції відкрили за їх скаргами провадження, то вони мають право на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, є безпідставними, оскільки тлумачення положення частини третьої статті 352 ЦПК України, частини четвертої статті 389 ЦПК України дає можливість дійти висновку про те, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та ( або) обов`язки, користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи, але закон не наділяє таку особу правовим статусом учасника справи, порядок залучення якого до участі у справі визначається положеннями статей 42, 48, 50, 51, 175, пункту 4 частини другої статті 197 ЦПК України.

Гарантії дотримання доступу до правосуддя особи, яка не брала участь у справі, але яка вважає, що судовим рішенням вирішено питання про її права та обов`язки, забезпечені передбаченим статтями 352, 389 ЦПК України правом такої особи оскаржувати у апеляційному і касаційному порядку судові рішення, у яких така особа не брала участі і у разі доведення цих обставин визначені правові наслідки для апеляційного чи касаційного перегляду - це скасування судового рішення. 

Судом установлено, що ОСОБА_1 (як правонаступник ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 скористались наданими їм процесуальними правами особи, які не брали участі у справі, внаслідок чого за їх апеляційними та касаційними скаргами відбувся перегляд рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року судами вищих інстанцій.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що їм не забезпечено доступ до правлсуддя є безпідставними.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції .

При цьому, колегією суддів враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Відповідно до частини першої статті 375  ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додеожаням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до статті 375 ЦПК України необхідно залишии без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновів суду не спростовують.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367,369, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 (як правонаступник ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 , представника, адвоката Копитіної Яни Сергіївни залишити без задоволення. 

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2021 року у цій справі залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повна постанова складенга 12 квітня 2022 року.
Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Кримська О.М. 	Маловічко С.В.