ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року	Львів	Справа № 140/6635/21 пров. № А/857/21925/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Довгої О.І., Запотічного І.І., 
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Столяр Євдокії Іванівни на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року, ухвалене суддею Дмитруком В.В. у м. Луцьку Волинської області в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі №140/6635/21 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України,  з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

                                                      ВСТАНОВИВ:
01 липня 2021 року позивачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до відповідача – Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, у якому просили визнати протиправними дії щодо відмови у перегляді рішення 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України про причинний зв`язок захворювання та причини смерті ОСОБА_5 згідно протоколу засідання 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України від 21.02.2020 №76 та зобов`язати Центральну ВЛК Збройних Сил України переглянути рішення 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України згідно протоколу від 21.02.2020 №76 у відповідності до законодавства України та встановити причинний зв`язок захворювання та причини смерті ОСОБА_5 із захистом Батьківщини.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаними судовим рішенням, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Столяр Євдокія Іванівна скаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Згідно доводів скаржника, у період 2014-2018 років майор ОСОБА_5 шість разів, що в загальному складає майже два роки, приймав безпосередню участь в АТО у гарячих точках як бойовий офіцер та набув статусу учасника бойових дій. Під час перебування і участі в операції об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпеченя національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, куди він був направлений відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угрупування «Північ» (по стройовій частині) м. Сєвєродонецьк від 22.10.2018 №146, у нього погіршився стан здоров`я, що стало причиною смерті. Жодних документів, які б свідчили про початок перебігу захворювання, що призвело до його смерті, в інший період часу немає. Зауважує, що при направленні в зону АТО, а пізніше - для участі в ООС, усі військовослужбовці проходять медичне обстеження і лише у випадку визнання особи придатною за станом здоров`я для виконання обов`язків військової служби є підстави для направлення в зону АТО або для участі в ООС. Тобто, офіцер ОСОБА_5 у жовтні 2018 року за станом здоров`я був придатний для виконання обов`язків військової служби в ООС та є об`єктивні підстави вважати початком захворювання його первинне звернення за медичною допомогою у листопаді 2018 току, тобто під час участі в ООС.
Однак, судом при прийнятті рішення враховно лише лікарське свідоцтво про смерть від 01.12.2018 №237, де причиною смерті вказана «хвороба, зумовлена вірусом імінодефіциту», що містить суперечливі відомості та не віповідає причині смерті згідно первинного документу, яким є посмертний епікриз від 30.11.2018, згідно якого безпосередньою причиною смерті ОСОБА_5 є «пухлинна інтоксикація, поліорганна недостатність». Наголошує, що визначальним при вирішенні спірних правовідносин є те, що захворювання, які призвели до смерті ОСОБА_5 , є довготривалими й прогресуючими та досягли розвитку саме у період проходження служби у військових частинах та установах, які входять до складу діючої армії, як це передбаченого підпунтом «ґ» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402, що дає усі підстави вважати захворювання, що призвело до його смерті, таким, яке пов`язане із захистом Батьківщини.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , від якого має неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 25.08.2004 та серії НОМЕР_2 від 10.12.2013 (а.с.57-58).
Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 14.12.2015 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано (а.с.55-56).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 14.12.2018 (а.с.59)
Згідно із витягом з протоколу засідання 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №76 від 21.02.2020 причиною смерті ОСОБА_5 як колишнього військовослужбовця є «захворювання, пов`язане з проходженням військової служби» (а.с.76).
Позивачі вважають рішення 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв згідно протоколу №76 від 21.02.2020 неправомірним і таким, що підлягає перегляду і зміні.
Мати померлого ОСОБА_5 – ОСОБА_2 звернулася на Урядову гарячу лінію Міністерства оборони України про перегляд рішення про причинний зв`язок захворювання та причини смерті покійного ОСОБА_5 .
Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, яке розглядало вказане звернення за дорученням Міністерства оборони України, листом від 09.09.2020 №116/10/2/5/246 повідомило, що після надання Житомирським обласним військовим комісаріатом до Центральної ВЛК Збройних Сил України переліку військово-облікових та медичних документів на ОСОБА_5 , питання щодо встановлення причинного зв`язку смерті з участю в АТО буде розглянуто у максимально короткий термін (а.с.80).
З відповіді 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України від 02.07.2020 №712, адресованої на звернення Житомирського ОВК, вбачається, що постанова про причинний зв`язок захворювання та причини смерті ОСОБА_5 є діючою та підстав для перегляду її немає, оскільки в наданих документах та медичній книжці майора ОСОБА_5 , 1978 року народження, звернень за медичною допомогою з приводу травм, поранень, оперативних втручань під час його безпосередньої участі в антитерористичній операції немає (а.с.79).
ОСОБА_2 звернулася із заявою до Центральної ВЛК Збройних Сил України про перегляд рішення Регіональної ВЛК Міністерства оборони України щодо встановлення причинного зв`язку захворювань та причини смерті свого сина із захистом Батьківщини. Крім того, додала до заяви медичну книжку військовослужбовця ОСОБА_5 від 01.06.2006, яка свідчила, що стан його здоров`я до призову та під час проходження служби по 2014 рік включно.
Центральна ВЛК Збройних Сил України листом від 30.04.2021 №900 повідомила, що підстав для перегляду постанови згідно протоколу засідання 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України про причинний зв`язок захворювання та причини смерті ОСОБА_5 немає з покликанням на відсутність документації про підтвердження початку розвитку захворювання, яке призвело до його смерті, на період безпосередньої участі в антитерористичній операції (а.с.81).
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - законний представник неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вважаючи відмову відповідача у перегляді постанови 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України від 21.02.2020 протиправною, звернулись до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законодавством, яке підлягає застосуванню у площині спірних правовідносин є Закон України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19 листопада 1992 року № 2801-XII (далі - Закон № 2801-XII), Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ), Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402 (далі - Положення № 402).
Відповідно до статті 1 Закону № 2801-XII законодавство України про охорону здоров`я базується на Конституції України і складається з цих Основ та інших прийнятих відповідно до них актів законодавства, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я.
Так, статтею 70 Закону № 2801-XII визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України, регламентовано пунктом 21 Положення №402.
Підпунктом 21.30 пункту 21 Положення № 402 визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця і причину смерті, приймається в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II Положення.
Відповідно до пункту 21.5 пункту 21 розділу II Положення №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях :
ґ) Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.
Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.
д) Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання , що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності. У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.
Спірним питання у цій справі є прийняття постанови РВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв на підставі підпункту «д» пункту 21.5 пункту 21 розділу II Положення № 402.
Так, у цій справі предметом оскарження є протокол РВЛК № 76 від 21.02.2020 по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, із формулюванням такого змісту: «Захворювання і причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».
Позивачі вважають, що при прийнятті оскаржуваного протоколу Регіональною ВЛК МОУ не вірно визначено формулювання про причинний зв`язок захворювання та причину смерті вказавши "Так, пов`язані з проходженням військової служби". Згідно тверджень позивачів, смерть ОСОБА_5 трапилася внаслідок захворювання, яке досягло розвитку саме у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, як це передбачено пп. «г» п. 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402. Отже, Регіональна ВЛК мала скласти протокол із зазначенням причини смерті, як такої, що пов`язана із захистом Батьківщини.
Відповідач, у свою чергу, вважає, що підстави для перегляду висновку відсутні, оскільки причинний зв`язок захворювання та причина смерті ОСОБА_5 за оскаржуваним рішенням, оформленим протоколом від 21.02.2020 №76, встановлено обґрунтовано.
Суд першоі ннстанції вказав на те, що для визначення причинного зв`язку захворювань позивача із захистом Батьківщини ЦВЛК ЗС України необхідно встановити чи виникли його захворювання у періоди участі в антитерористичній операції з 18.06.2014 по 31.08.2014, 16.10.2015 по 15.12.2015, з 15.12.2015 по 31.05.2016, з 21.09.2016 по 04.01.2017, з 14.01.2017 по 08.08.2017, з 19.04.2018 по 28.04.2018, або захворювання, яке виникло до цього періоду, що є визначальною умовою стосовно кваліфікації смерті ОСОБА_5 .
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку дій суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).
Судом першої інстанцій не була надана оцінка наказу командира оперативно-тактичного угропування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) №146 від 22.10.2018 (м.Сєвєродонецьк), згідно якого вважати таким, що прибув до оперативно-тактичного угроповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у службове відрядження 22.10.2018 Військова частина НОМЕР_4 (місто Київ) майора ОСОБА_5 , начальника групи логістики штабу військової частини НОМЕР_4 на підставі наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України №80/ДСК від 18.10.2018.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 27.11.2018 №230 майора ОСОБА_5 , начальника групи логістики штабу військової частини НОМЕР_4 , вважати таким, що 27.11.2018 убув на стаціонарне лікування до Київського військового госпіталю; підстава: направлення на лікування від 27.11.2018 №897.
У випадку виникнення захворювань у військовослужбовців, які брали участь в антитерористичній операції у період її проведення, якщо захворювання виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до діючої армії, досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, що мало місце у даному випадку ОСОБА_5 , постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються у формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом  Батьківщини».
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими покликання скаржника на обставини проходження медичного обтеження з метою визнання особи придатною за станом здоров`я для виконання обов`язків військової служби. Відтак, визнання ОСОБА_5 придатним для виконання обв`язків військової служби в ООС вказує на те, що захворювання досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби саме у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії.
Наведене підтверджується тим, що згідно наказу командира оперативно-тактичного угроповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) від 05.12.2018 №186 (м. Сєвєродонецьк) наказано вважати таким, що вибув зі складу сил та засобів оперативно-тактичного угроповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який залучався та брав безпосередню участь в операції об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки в оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях  у зв`язку зі смертю 30.11.2018: військова частина НОМЕР_4 (місто Київ): майора ОСОБА_5 , начальника групи логістики штабу військової частини НОМЕР_4 ; Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_4 №233 від 03.12.2018, лікарське свідоцтво про смерть №237 від 01.12.2018.
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові особисте суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту.
З огляду на положення статей 5, 21, 245 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов`язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю відповідача, зобов`язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії (бездіяльність, рішення) протиправними.
Згідно згаданих норм такі повноваження суд реалізує в разі встановлення факту порушення прав, свобод та інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який б гарантував повний захист прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.
Відповідно до частини 2 ст.6, частин 1, 2 ст.7 КАС України суд при вирішенні справи застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейський суд з прав людини, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
В розумінні ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб відпорушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Позивачі, вважаючи протиправною відмову ЦВЛК Збройних України у перегляді рішення 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України про причинний зв`язок захворювання та причини смерті ОСОБА_5 , звернулись до суду з вимогами зобов`яти відповідача переглянути оскаржуване рішення, оформлене протоколом від 21.02.2020 №76.
Звертаючись до суду ОСОБА_2 – мати померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_1 – законний представник неповнолітніх дітей ОСОБА_5 – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як члени сім`ї військогослужбовця, що загинув під час проходження військової служби, та мають право на пільги, передбачені Законом Україн «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  покликаються на те, що зміна причинного зв`язку смерті на «захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини» впливатиме на набуття відповідних пільг.
В даному випадку, суд апеляційної інстанції вважає, що ефективним способом відновлення порушених прав позивачів є зобов`язання відповідача переглянути рішення 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 21.02.2020 №76, та зобов`язання встановити причинний зв`язок захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця ОСОБА_5 , у формулюванні, передбаченому пп.«ґ» пп.21.5 п.21 розділу ІІ Положення №402: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в строки, встановлені статтею 309 КАС України.
Керуючись статтями 242, 308, 309, 311, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Столяр Євдокії Іванівни задовольнити, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 140/6635/21 – скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.
Визнати протиправними дії Центральної ВЛК Збройних Сил України щодо відмови у перегляді рішення 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України про причинний зв`язок захворювання та причини смерті ОСОБА_5 , оформленого протоколом засідання 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України від 21.02.2020 №76.
Зобов`язати Центральну ВЛК Збройних Сил України переглянути рішення 11 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 21.02.2020 №76, та встановити причинний зв`язок захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця ОСОБА_5 , у формулюванні, передбаченому пп.«ґ» пп.21.5 п.21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний