ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1508/22 Справа № 204/4466/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року         Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого                Лаченкової О.В.
суддів                        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі                Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , 
на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2021 року
по справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи - КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області в особі державного реєстратора Ковальова Сергія Вадимовича, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Каширнікова Світлана Олександрівна про скасування рішення про державну реєстрацію прав на майно,-
ВСТАНОВИЛА:
В червні 2019 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи - КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області в особі державного реєстратора Ковальова Сергія Вадимовича, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Каширнікова Світлана Олександрівна про скасування рішення про державну реєстрацію прав на майно.
В обгрунтування позову ОСОБА_2 зазначав, що він разом з матір`ю, ОСОБА_4 , фактично проживає та зареєстрований з народження у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира перебувала на балансі «Регіональна філія «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Батьками позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , була подана заява про проведення процедури приватизації. Однак, процедура набуття права власності належним чином не була завершена, у зв`язку зі складними життєвими обставинами та довготривалим періодом розлучення подружжя. Через деякий час, позивач не володіючи інформацією стосовно того, чи завершена процедура приватизації, вирішив самостійно оформити свідоцтво про право власності на зазначену квартиру. З цією метою, ОСОБА_2 познайомився з громадянином ОСОБА_1 , який запропонував свою професійну допомогу в оформленні права власності, для чого ОСОБА_1 отримав від позивача копії документів на квартиру: технічний паспорт, ордер. Протягом тривалого часу ОСОБА_1 не відповідав. Потім невідомі люди з`явилися з вимогою аби вони негайно з`їхали з квартири, оскільки квартира належить їм на праві власності. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виявилось, що ОСОБА_1 є власником спірної квартири на яку він не має жодних правових підстав. Підставою для реєстрації права власності є Акт прийому-передачі майна, серія та номер: б/н, від 12.04.2019 року, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІБЕРЕКС» передало у приватну власність ОСОБА_1 спірну квартиру. Засновниками вказаного ТОВ «ЛІБЕРЕКС» стали наступні особи:
- ОСОБА_1 , який нібито вніс до статутного капіталу 100 000 грн.;
- ОСОБА_3 (однофамілець батька), який нібито вніс до статутного фонду товариства квартиру АДРЕСА_1 , оцінену у 100 000 грн. Протоколи та Статут Товариства не містять відомостей про підстави права власності ОСОБА_3 на спірне майно. Державним реєстратором КП «Центра реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем 12 квітня 2019 року було внесено зміни до статутних документів ТОВ «ЛІБЕРЕКС», а саме: прийнято нову редакцію статуту ТОВ «ЛІБЕРЕКС», зареєстрована заява ОСОБА_5 про вихід з ТОВ «ЛІБЕРЕКС», згода ТОВ «ЛІБЕРЕКС» про вихід ОСОБА_5 , акт прийому-передачі від ТОВ «ЛІБЕРЕКС» нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі якого право власності визнано за ОСОБА_1 . Тобто, громадянин ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України у м. Донецьку 25 лютого 2009 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , передав нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1 , який оцінений власником у розмірі 100 000 гривень 00 копійок, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІБЕРЕКС», як майновий вклад у статутний капітал без належних правових підстав, оскільки зазначений громадянин не існує, а документи були підроблені. Тому позивач звернувся до суду та просив:
- визнати недійсним Акт приймання - передачі нерухомого майна, серія та номер: без номеру від 12.04.2019 року, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІБЕРЕКС» передало у приватну власність ОСОБА_1 спірну квартиру, номер запису про право власності: 31164226;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав на майно та їх обтяжень державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Вадимовича 12.04.2019 року під час реєстрації акту прийому - передачі майна за адресою: АДРЕСА_1 , яким було передано у приватну власність зазначене майно громадянину ОСОБА_1 ;
- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи - КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області в особі державного реєстратора Ковальова Сергія Вадимовича, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Каширнікова Світлана Олександрівна про скасування рішення про державну реєстрацію прав на майно- задоволено частково.
Визнано недійсним Акт приймання - передачі нерухомого майна, серія та номер: без номеру від 12.04.2019 року, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІБЕРЕКС» передало у приватну власність ОСОБА_1 спірну квартиру, номер запису про право власності: 31164226.
Скасовано рішення про державну реєстрацію прав на майно та їх обтяжень державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Вадимовича 12.04.2019 року під час реєстрації акту прийому - передачі майна за адресою: АДРЕСА_1 , яким було передано у приватну власність зазначене майно громадянину ОСОБА_1 .
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2021 року, просив рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2021 року скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2021 року від інших учасників справи до апеляційного суду не надходили.
       Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Судом першої інстанції встановлено, що Придніпровською залізницею видано ОСОБА_6 ордер на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується контрольним ордером до талону№197 від 26 грудня 1972 року (т.1, арк.с.28).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, арк.с.23).
Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої 17.11.2009 року КЖЕП «Південне» ЖЕК №1, за адресою: АДРЕСА_1 , мешкають: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 (т.1, арк.с.26).
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_7 19 травня 1990 року, шлюб зареєстровано Відділом ЗАГС Виконкому Ленінської Райради Народних Депутатів. Прізвища подружжя після укладення шлюбу: ОСОБА_8 , ОСОБА_8 (т.1, арк.с.30).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_2 записані: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (т.1, арк.с.17).
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , 21 липня 2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , про що зроблено актовий запис №226. Після розірвання шлюбу прізвища: ОСОБА_8 , ОСОБА_8 (т.1, арк.с.31).
ОСОБА_3 , як власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 було укладено договір з Начальником НГЧ - 1 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (арк.с.27).
У продовж 2007 - 2010 років ОСОБА_4 укладалися договори: про користування електричною енергією, на експлуатацію лічильника холодної води, про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, про надання телекомунікаційних послуг (т.1, арк.с.32-34,35, 36,37-39, 40-44).
Відповідно до Протоколу №1 установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІБЕРЕС» від 10 квітня 2019 року, присутні засновники - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , постановили створити Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІБЕРЕКС». статутний капітал товариства у розмірі 200000 грн., у майновій та грошовій формі.
Засновник ОСОБА_1 вносить до статутного капіталу товариства гроші в сумі 100000 грн. Засновник ОСОБА_3 вносить до статутного капіталу товариства майно на суму 100000 грн., а саме майновий вклад у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 37, 9 кв.м., який оцінений засновником у розмірі 100000 грн.
Директором товариства обрано ОСОБА_3 . Проведення заходів щодо реєстрації товариства доручено директору (т.1, арк.с.64).
Відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІЕРЕКС» затвердженого 10 квітня 2019 року, учасниками товариства є ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . Статутний капітал товариства складається з номінальної вартості часток його учасників. Учасник ОСОБА_1 вніс до статутного капіталу товариства гроші в сумі 100000 грн. Учасник ОСОБА_3 вніс до статутного капіталу товариства майно на суму 100000 грн., а саме майновий вклад у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 37, 9 кв.м., який оцінений засновником у розмірі 100000 грн.(т.1, арк.с.53-60).
10 квітня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до державного реєстратора з заявою по державну реєстрацію створення юридичної особи - ТОВ «ЛІБЕРЕКС», засновниками товариства зазначені: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (т.1, арк.с.49-52).
Відповідно до витягу з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІБЕРЕКС» взято на облік 12.04.2019 року, засновник товариства - ОСОБА_3 , адреса засновника: АДРЕСА_3 . Розмір внеску до статутного фонду 100000 грн. (т.1, арк.с.20-22).
Відповідно до Наказу №01 від 10 квітня 2019 року, ОСОБА_3 (паспорт, адреса реєстрації, ідентифікаційний номер не зазначені) приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «ЛІБЕРЕКС» з 10.04.2019 року (арк.с.61).
12 квітня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каширніковою С.О. посвідчено заяву ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників ТОВ «ЛІБЕРЕКС». ОСОБА_1 просив передати йому частку в статутному капіталі товариства, розмір якої складає 50% статутного капіталу, номінальною вартістю 100000 грн., у вигляді майна (т.1, арк.с.66).
Відповідно до Протоколу 12/04 Загальних зборів учасників ТОВ «Ліберекс» від 12 квітня 2019 року, присутні учасники ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , постановили надати згоду на вихід ОСОБА_1 з складу учасників товариства та повернення йому вкладу у розмірі 100000 грн., у майновій формі, а саме: у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 37,9 кв.м., яка оцінена товариством у розмірі 100000 грн. У зв`язку з виходом ОСОБА_1 та поверненням йому частки в статутному капіталі товариства у майновій формі, зменшити статутний капітал товариства та затвердити його у розмірі 100000 грн. Затвердити статут товариства в новій редакції (т.1, арк.с.62).
Відповідно до Статуту ТОВ «ЛІБЕРЕКС» від 12 квітня 2019 року (нова редакція), учасником товариства є ОСОБА_3 , який сформував статутний капітал у розмірі 100000 грн. (т.1, арк.с.67-71).
12 квітня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ЛІБЕРЕКС» (т.1, арк.с.72-74).
Відповідно до інформації державного реєстратора КП «ДМБТІ» ДОР від 07.06.2019 року №8337, станом на 31.12.2012 року технічна інвентаризація та реєстрація права власності, як окремого об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , не проводилась (т.1, арк.с.82).
Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Каширнікової Світлани Олександрівни від 12.07.2019 року №37/01-16, 10,12 квітня 2019 року нею не було вчинено жодної нотаріальної дії для громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Зазначені у позовній заяві реєстрові номери: 5895,5896,6012,6014,6015, в реєстрі для вчинення нотаріальних дій станом на 12.07.2019 року, не існують (т.1, арк.с.185).
Згідно відповіді Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 05.07.2019 № НГ-НЗ-1-9/695, об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , не вказано у Зведених переліках майна Державного підприємства «Придніпровська залізниця», що вноситься до статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця», і яке закріплюється за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання, також згідно даними автоматизованої системи АСМК, станом на 03.07.2019 за вказаною адресою відсутні об`єкти балансової приналежності регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця».
Інформація щодо надходження до регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» звернень від будь - яких осіб щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 , відсутня.
Приватизація квартири АДРЕСА_1 (Дніпропетровську), Придніпровською залізницею не здійснювалась (т.1, арк.с.190).
З розписки ОСОБА_2 , складеної 17 квітня 2019 року,вбачається що, останній отримав від ОСОБА_1 за продану ним квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , гроші в сумі 12000 доларів США. Розрахунок здійснено повністю (т.2, арк.с.31).
Відповідно до розписки ОСОБА_2 17 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого, ОСОБА_1 надав, а ОСОБА_2 отримав в борг 12000 доларів США, зокрема, для погашення кредиту. Сторони домовилися, датою повернення суми боргу є 17.05.2019 року, позичальник ОСОБА_2 , також зобов`язався у випадку порушення строку повернення коштів, виплатити пеню у розмірі 1 відсотка від суми боргу за кожен місяць прострочки (т.2, арк.с.32).
Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відомостей про перетинання державного кордону України у період з 01.01.2019 р. по 19.02.2019 року громадянином України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в базі даних не виявлено (т.2, арк.с.76).
Відповідно до Акту прийому -передачі від 12 квітня 2019 року, у зв`язку з виходом ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «ЛІБЕРЕКС», ТОВ «ЛІБЕРЕКС» передало ОСОБА_1 майно: квартиру АДРЕСА_1 (т. 2, арк.с.191).
17 липня 2011 року ФОП ОСОБА_11 виготовлено на замовлення ОСОБА_1 технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 (т.2, арк.с.186-189).
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 12.04.2019 року, державним реєстратором Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим Сергієм Вадимовичем 12.04.2019 року проведено державну реєстрацію майна за ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Акту прийому - передачі, серія та номер б/н, виданий 12.04.2019, видавник: сторони: ТОВ «ЛІБЕРЕКС», ОСОБА_1 (т.2, арк.с.190).
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частина 1 ст.202 ЦК України- правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно ч.1-5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.Отже, відсутність волевиявлення особи на вчинення правочину є підставою для визнання такого правочину недійсним.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутнє волевиявлення ОСОБА_3 на створення товариства, та вчинення інших дій, які відбувалися 12.04.2019 року, у тому числі передача квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Акту прийому - передачі, серія та номер б/н, виданий 12.04.2019, оскільки відповідач ОСОБА_3 знаходився за межами України, у тому числі у квітні 2019 року, а відповідно до інформації приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Каширнікової Світлани Олександрівни від 12.07.2019 року №37/01-16, 10, 12 квітня 2019 року нею не було вчинено жодної нотаріальної дії для громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Реєстрові номери: 5895,5896,6012,6014,6015, в реєстрі для вчинення нотаріальних дій станом на 12.07.2019 року, не існують, у зв`язку з чим зазначений Акт належить визнати недійсним.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно ч.1 ст.5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Відповідно до ч.1 ст.22 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно п.1 ч.1 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.
З абз.2 ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому п.п. «а» п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» п.2 ч.6 ст.37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Відповідно до позиції Конституційного Суду України, висловленої в Рішенні №3-рп/2003 від 30.01.2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення про державну реєстрацію прав на майно та їх обтяжень державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Вадимовича 12.04.2019 року під час реєстрації акту прийому - передачі квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 підлягає скасуванню, оскільки доведено належними, допустимими та достовірними доказами факт недійсності Акту прийому - передачі, серія та номер б/н від 12.04.2019 року, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІБЕРЕКС» передало у приватну власність ОСОБА_1 спірну квартиру, номер запису про право власності: 31164226.
Згідно з ч.1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача, з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України.
Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч.1 ст.388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Зазначена норма передбачає вичерпне коло підстав, за яких власник зберігає право на витребування свого майна від добросовісного набувача.Такою підставою є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога ОСОБА_2 про витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 майна, задоволенню не підлягає, оскільки позивач не набув права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , натомість набув право користування зазначеною квартирою, що не є тотожним праву власності, крім того, позивач не переставав користуватися квартирою.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що ОСОБА_3 що у період з 01.01.2019 року по 19.02.2020 року нікуди не виїжджав з території України, а отже мав волевиявлення на створення товариства, підписання акту прийняття-передачі майна та всіх інших правових наслідків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відомостей про перетинання державного кордону України у період з 01.01.2019 р. по 19.02.2019 року громадянином України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в базі даних не виявлено (т.2, арк.с.76).
Доводи апеляційної скарги, що приватний нотаріус Каширнікова С.В. жодних запитів не отримувала, відповідей суду не давала, а тому нотаріальні дії, а саме: посвідчення та реєстрація Статуту ТОВ «ЛІБЕРЕКС» в реєстрі нотаріальних дії за № 5895 та № 5896; посвідчення та реєстрація Протоколу № 12/04 загальних зборів ТОВ «ЛІБЕРЕКС» від 12.04.2019 в реєстрі нотаріальних дій за № 6014/6015, посвідчення та реєстрація заяви ОСОБА_5 про вихід з ТОВ «ЛІБЕРЕКС» в реєстрі нотаріальних дій за № 6012 мали місце, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до відповіді приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Каширнікової Світлани Олександрівни від 12.07.2019 року №37/01-16, 10,12 квітня 2019 року нею не було вчинено жодної нотаріальної дії для громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Зазначені реєстрові номери: 5895, 5896, 6012, 6014, 6015 в реєстрі для вчинення нотаріальних дій станом на 12.07.2019 року, не існують (т.1, арк.с.185).
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя                                                О.В.Лаченкова

Судді                                                                В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова