П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
16 лютого 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/9228/21	
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
при секретарі – Пальоній І.М., 
за участю: представника позивача – Багнюк Владислава Володимировича та представника Акціонерного товариства “ДТЕК Одеські електромережі” – Сузанської Лариси Миколаївни, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційні скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Одесаелектромаш» та Акціонерного товариства “ДТЕК Одеські електромережі” на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року по справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Товариства з додатковою відповідальністю «Одесаелектромаш», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство “ДТЕК Одеські електромережі”, про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі ДСНС) звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Одесаелектромаш» (далі ТДВ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство “ДТЕК Одеські електромережі” (далі АТ), в якому просив суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТДВ у спосіб: у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі ТДВ за адресою: 65026, м.Одеса, вул.Приморська, 27, та у порядок: шляхом відключення за допомогою фахівців електропостачальної організації АТ вищевказаної будівлі ТДВ від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок); обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, викладених в акті перевірки №109 від 09.03.2021, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №109 від 09.03.2021 за номерами: 1-2, 5, 7-8, 10, 12-13, 17-18, 20-23.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року позов задоволено частково. Суд застосував заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТДВ за адресою: 65026, м.Одеса, вул.Приморська. 27, у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі ТДВ за адресою: 65026, м. Одеса, вул. Приморська, 27, шляхом відключення за допомогою фахівців електропостачальної організації АТ приміщень будівлі ТДВ від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок); обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, наданих в акті перевірки №109 від 09.03.2021, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №109 від 09.03.2021 за номерами: 1-2, 5, 7-8, 10, 12-13, 17-18, 20-23. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позову повністю.
Також, не погоджуючись частково з даним рішенням суду, третя особа подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його змінити шляхом виключення з резолютивної частини слів «за допомогою фахівців електропостачальної організації Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі».
16 лютого 2022 року представником ТДВ було подано клопотання про перенесення розгляду справи, яке, на думку суду, не підлягає задоволенню з огляду на таке.
В обґрунтування вказаного клопотання було зазначено, що представник ТДВ 16 лютого 2022 року прийматиме участь в розгляді іншої справи №522/14508/18 в Одеському апеляційному суді.
Колегія суддів вважає вказані доводи безпідставними, оскільки про розгляд вказаної справи представнику ТДВ було відомо заздалегідь, оскільки ухвала Одеського апеляційного суду про призначення справи винесена ще 20 вересня 2021 року, водночас ТДВ не вчинено жодних дій щодо завчасного повідомлення адміністративного суду щодо вказаних обставин з метою вирішення питання про завчасне перенесення справи.
При цьому, представником ТДВ не пояснено суду пріоритетність справи №522/14508/18 в порівнянні з даною справою, в ході розгляду якої суд апеляційної інстанції раніше вже неодноразово переносив судові засідання саме за клопотанням відповідача.
Також, суд зазначає, що процесуальне законодавство передбачає можливість залучати учасником процесу іншого або декількох представників, рівно як і наявна можливість здійснювати представництво самостійно.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ТДВ та про наявність підстав для задоволення скарги АТ з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що в період з 23 лютого 2021 року по 09 березня 2021 року, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, наказу ДСНС №359 від 11.12.2020 р. «Про проведення планових перевірок суб`єктів господарювання» на підставі посвідчення на проведення позапланової перевірки №63 від 10.02.2021 року, провідним фахівцем Приморського РВ у м.Одесі ДСНС старшим лейтенантом служби цивільного захисту Багнюком В.В. у присутності директора ТДВ Сіренка С.В. здійснено планову перевірку ТДВ (станом на 09.03.2021), об`єкт якого розташований за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 27, під час якої перевірено: будівлі, споруди, приміщення, територію з метою перевірки додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено акт №109 від 09.03.2021 (далі - Акт №109).
Актом №109 встановлені порушення приписів Кодексу цивільного захисту України №5403- VI (далі - КЦЗУ), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 (далі - ППБУ) та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки.
Порушення за номерами 1, 2, 5, 7, 8, 10, 12, 13, 17, 18, 20-23 є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливість її ефективної ліквідації та рятування людей.
Будь-яких скарг під час проведення планового заходу, чи заперечень на Акт №109, який 09.03.2021 вручено директорові ТДВ Сіренку С.В., не надходило.
Приймаючи оскаржуване рішення суд зазначав, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Водночас поняття “загроза життю та/або здоров`ю людини” є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Таким чином, оскільки на час розгляду справи в суді першої інстанції належних доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, суд погодився з твердженням позивача, що наявність наведених порушень вимог протипожежної безпеки становить реальну небезпеку і загрозу життю та здоров`ю людей. У світлі викладеного суд також зауважив, що застосовані заходи співмірні тим порушенням, які встановлено позивачем.
Крім того, було зазначено, що оскільки в Акті №109 від 09.03.2021 року зафіксовані деякі порушення, які пов`язані із технічним станом електричних мереж та/або електричного обладнання приміщень ТДВ  за адресою: 65026, м.Одеса, вул.Приморська. 27, та свідчать про незадовільний технічний стан електричних мереж та електричного обладнання, то такі порушення в силу положень розділу VII Правил №312 є підставою для повного або часткового припинення їх використання.
Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України в частині, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи, а саме з прохальної частини апеляційної скарги, вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.
За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст.64 Кодексу цивільного захисту України, ДСНС України здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. ДСНС України здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
При цьому, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Згідно частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; порушення правил поводження з небезпечними речовинами; відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Статтями 68, 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до преамбули Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Частиною 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.
Частина 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Так, з матеріалів справи, зокрема з апеляційної скарги відповідача, вбачається, що відповідачем не заперечується факт наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, вказаних у акті перевірки, який, як вбачається з матеріалів справи, було підписано директором відповідача та зазначено, що вказані порушення будуть усуненні за наявності фінансування.
При цьому, в апеляційній скарзі відповідачем було зазначено про наявність порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки та лише часткове їх усунення (зазначено про усунення більшості порушень), що свідчить про наявність підстав для задоволення позову.
Наведені обставини у сукупності свідчать про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, оскільки станом на час розгляду справи належних доказів остаточного усунення вказаних порушень суду також не надано, справа містить лише посилання на вчинення таких дій по їх усуненню, чого не є достатньо для повноцінного та безпечного функціонування вищевказаних приміщень (будівлі).
З огляду на зазначене, враховуючи, що наявність встановлених порушень впливає на ризик надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та, як наслідок, може спричинити загрозу життю і здоров`ю людей, колегія суддів приходить до висновку, що саме відключення приміщень будівлі відповідача з обмеженням доступу до них є належним заходом, направленим на захист життя і здоров`я людей.
Водночас, колегія суддів зазначає про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги АТ з огляду на таке.
В обґрунтування власної правової позиції під час апеляційного оскарження АТ було зазначено, що позивачем було висунуто до АТ вимоги, які були задоволені судом, незважаючи на те, що АТ не є відповідачем у даній справі. Також апелянт наголосив, що під час розгляду даної справи судом першої інстанції не було досліджено яку роль АТ виконує на ринку електричної енергії та які саме повноваження входять до його компетенції, як оператора системи розподілу електричної енергії.
Також апелянт зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту в частині щодо залучення його третьою особою та зобов`язання відключити відповідача від мереж електропостачання, є неефективним, таким, що не передбачений нормами матеріального права, а також таким, що порушує права та законі інтереси АТ з огляду на положення Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу системи розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 року, та Правил Роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018року.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку АТ було залучено до участі у справі в якості третьої особи, однак в резолютивній частині судового рішення вказану особу фактично було зобов`язано здійснити відключення будівель ТДВ від джерел електропостачання.
В свою чергу, враховуючи положення ст. 42, 46, 49 КАС України, суд вважає, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - це такий учасник справи, до якого не може бути звернено вимог позивача, а відтак, у суду відсутні визначені приписами чинного процесуального законодавства повноваження на зобов`язання такої третьої особи вчинити певні дії.
Однак, означеного судом першої інстанції не враховано та помилково покладено на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - АТ обов`язок вчинити певні дії.
Крім того, у позові представником ДСНС області жодним чином не обґрунтовано, на підставі яких нормативно-правових актів ним обрано саме такий порядок застосування заходів реагування із залученням АТ.
Відповідно до ст.9 Закону України "Про ринок електричної енергії" державний нагляд (контроль) в електроенергетиці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики.
Згідно з п.1 Положення про Державну інспекцію енергетичного нагляду України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2018 року №77, Державна інспекція енергетичного нагляду України (Держенергонагляд) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та який реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) у галузях електроенергетики та теплопостачання.
Держенергонагляд для виконання покладених на нього завдань має право, серед іншого, ініціювати зупинення експлуатації електричних, теплових, тепловикористальних установок і мереж, енергетичного обладнання у зв`язку з їх незадовільним технічним станом та/або організацією їх експлуатації, шляхом подання відповідного позову до адміністративного суду на підставі акта, складеного за результатами здійсненного заходу, в ході якого виявлено їх незадовільний технічний стан та/або організацію їх експлуатації.
АТ не здійснює діяльність з постачання електричної енергії на ринку електричної енергії з 01.01.2019 року, а є оператором системи розподілу та здійснює діяльність з розподілу електричної енергії.
Отже, вірними є доводи АТ з приводу того, що вказаний суб`єкт не є постачальником електричної енергії та не є органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики. Відповідно відсутні правові підстави для залучення його до участі у справі в якості третьої особи, а також до заходів з відключення електроустановок відповідача.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав частково невірну правову оцінку обставинам справи, в зв`язку з чим дійшов частково помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у вищевказаному вигляді.
З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції частково неправильно надана оцінка обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи у відповідній частині, тому оскаржуване рішення підлягає зміні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Одесаелектромаш» - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “ДТЕК Одеські електромережі” - задовольнити. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року змінити, виключивши з резолютивної частини рішення слова «за допомогою фахівців електропостачальної організації Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі».
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на користь Акціонерного товариства “ДТЕК Одеські електромережі” сплачений при поданні апеляційної скарги судовий збір в сумі 3405 грн. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Шевчук О.А.