20.12.21
33/812/417/21

Миколаївський апеляційний суд

Справа № 33/812/417/21 Головуючий суду І інстанції суддя Демінська О.І.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП    Суддя апеляційного суду Бондаренко Т.З.
              
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2021 року                                                 м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
судді – Бондаренко Т.З.,
із секретарем судового засідання –Горенко Ю.В.,
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ротар А.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 
ОСОБА_1 
на постанову, яку ухвалив Новоодеський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Демінської О.І. у приміщенні цього суду 16 листопада 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , одружений, не працевлаштований, РНОКПП НОМЕР_1 ,
-визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,
в с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №210554 водій ОСОБА_1 09 вересня 2020 року об 11 годині 30 хвилин по вулиці Піщана,2 в с.Баловне Миколаївського району Миколаївської області керував транспортним засобом автомобілем «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газо-аналізатора Alcotest та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
  Постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від  16 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та 454 грн. судового збору на користь держави. 
       Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що протокол про адміністративне правопорушення складено 09 вересня 2021 року, проте на передодні погіршився психічний стан та 10 вересня 2021 року по 04 жовтня 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом «манія без психоматичних симптомів».
Зазначає, що поводив себе агресивно оскільки психічне захворювання спонукало до дій та вчинків, які не піддавались контролю, але алкогольних напоїв не вживав.
Крім того зауважує, що йому не роз`яснювалось право на захист.
Дослідивши наявні у справі матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав. 
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила)).
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ч.1ст.130КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 статті 7 КУпАП).
Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №210554 водій ОСОБА_1 09 вересня 2020 року об 11 годині 30 хвилин по вулиці Піщана, 2 в с.Баловне Миколаївського району Миколаївської області керував транспортним засобом автомобілем «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газо-аналізатора Alcotest та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення відмовився в присутності адвоката Патку П.І.
Свою винуватість у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 не визнав.
Між тим, достовірність викладених у протоколі відомостей, зокрема, факт відмови ОСОБА_1 , як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку також підтверджено іншими доказами, як то відеозаписами правопорушення з нагрудних реєстраторів працівників поліції в яких зафіксовані усі викладені в протоколі серії ДПР 18 №210554 від 09 вересня 2021 року обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог частини 2 статті 266 КУпАП.
Працівниками поліції при розмові з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння про що вказано останньому, та той погодився, що дійсно вживав алкогольні напої. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі останній відмовився та почав поводити себе агресивно, використовував ненормативну лексику, голосив, погрожував. Декілька разів працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, проте останній відмовлявся. Після чого пропонувалось проїхати для проходження огляду в медичний заклад, на що погодився водій, але категорично висловлював свою незгоду такого проходження в медичному закладі в м.Миколаєві, наполягав щоб його відвезли до м.Києва. 
Згодом працівники полії доставили водія до медичного закладу, де лікарем було роз`яснено з якою метою його було доставлено та запитано чи буде той проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за домомогою газо-аналізатора чи здавати аналізи, а саме мочу, кров. ОСОБА_2 відмовився, наголосив, що закони він знає добре, та розуміє наслідки такої відмови.
За результатами огляду, «Миколаївським обласним центром здоров`я» МОР надано висновок №1135 складений 09 вересня 2021 року о 12 год.25 хв., в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду (а.с.6).
Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, що підтверджено фіксацією технічними засобами відеозапису, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
При цьому суд вірно дав оцінку усім запереченням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Згідно дослідженого відеозапису з бодікамери працівника патрульної поліції водій ОСОБА_1 при розмові з працівниками поліції поводився дуже агресивно, погрожував та таке не спростовує він і в своїй апеляційній скарзі.
Посилання апелянта, на те, що в нього погіршився психічний стан та в зв`язку з цим його поведінка була неосудна не можна прийняти до уваги, оскільки доказів недієздатності ОСОБА_1 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення суду не надано, а встановлення такого стану шляхом проведення судово-психіатричної експертизи особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не передбачено. 
       Також, не можуть впливати на правильність висновків районного суду, покази лікаря психіатричної лікарні ОСОБА_3 , які ним надані в суді апеляційної інстанції стосовно наявності психічного захворювання у ОСОБА_1 та протікання цього захворювання з погіршенням психічного розладу, оскільки ОСОБА_1 недієздатним не визнавався, а наявність психічного захворювання саме по собі не звільняє від відповідальності.
       Підлягають відхиленню також посилання в апеляційній скарзі на те, що не було йому роз`яснено право на захист, оскільки протокол про адміністративне правопорушення ним підписано в присутності адвоката, також адвокатом підписано і протокол про адміністративне затримання.
       Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.
Крім того, відмова водія на вимогу працівника поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
        Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП України  відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним, як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. А отже відсутні підстави для закриття провадження у справі, як на тому вказано в апеляційній скарзі.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним судом під час перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду                                                        Т.З.Бондаренко