Ухвала
 
07 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 185/2979/20
 
провадження № 61-19567ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу виконуючого обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
01 грудня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, виконуючий обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскаржуване судове рішення скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга містила клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, з зазначенням того, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційної інстанції заявник отримав 01 листопада 2021 року, надавши на підтвердження супровідний лист Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року зі штрих-кодом вхідної кореспонденції Дніпропетровської обласної прокуратури від 01 листопада 2021 року, однак не надавши, при цьому, копію конверта зі штрих-кодовим ідентифікатором поштового відправлення суду апеляційної інстанції, помилково вважаючи це належними доказами на підтвердження підстав пропуску строку на оскарження.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року заявник направив до суду виправлену касаційну скаргу, платіжний документ на підтвердження сплати судового збору, однак, не надав, при цьому, належних доказів, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України, на підтвердження дати первинного отримання судового рішення, а саме підтверджуючих документів про не надіслання або не отримання заявником копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, помилково вважаючи, що вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано. 
 
Аналізом матеріалів касаційного провадження № 61-19567ск21 з урахуванням оскаржуваного судового рішення судом установлено, що на порушення вимог статті 390 ЦПК України, касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження. 
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року заявнику запропоновано на підтвердження наведених обставин пропуску строку надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути поштовий конверт, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави та надати до суду разом із відповідними доказами.
 
Частинами першою та другою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Оскільки, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у такому його елементі як правова визначеність, тому, заявнику належить надати докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку із зазначенням дати первинного отримання копії оскаржуваного судового рішення.
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не  є  необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року).
 
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
 
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судового рішення, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, у тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.
 
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
 
Аналіз причин, указаних у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження свідчить, що вони не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не надано належних доказів на підтвердження факту невиконання судом апеляційної інстанції положень статей 272, 386 ЦПК України щодо не направлення заявнику копії оскаржуваної постанови апеляційного суду.
 
Таким чином, заявнику слід надати на адресу суду касаційної інстанції належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, а саме довідку із суду апеляційної інстанції із зазначенням трек-номера поштового відправлення копії судового рішення апеляційної інстанції на адресу заявника або підтверджуючих документів про не надіслання або не отримання заявником копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України установлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
За таких обставин строк для усунення недоліків поданих касаційних скарг необхідно продовжити та повідомити про це заявника.
 
Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Продовжити виконуючому обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури для усунення недоліків касаційної скарги строк до одного місяця, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. М. Осіян