Справа № 452/1872/20                                Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С. 
Провадження № 22-ц/811/2577/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 березня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді:  Мікуш Ю.Р.
суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
розглянувши без участі учасників цивільну справу №452/1872/20 за апеляційною скаргою представника особи, що не брала участі у справі ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Самбірської міської ради Львівської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

03 липня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Самбірської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок у АДРЕСА_1 , - ј частину котрого він фактично успадкував після смерті матері ОСОБА_5 та ѕ після смерті сестри ОСОБА_6 , однак за життя не оформив своїх спадкових прав. За життя ОСОБА_4 заповіту не склав; позивач будучи спадкоємцем майна дядька по закону звертався у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. 
       Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2020 року позов ОСОБА_4 задоволено.
Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно був рідним братом ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та фактично прийняв спадщину після її смерті.
Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 право власності на житловий будинок загальною площею 92,3кв.м., житловою 64,1кв.м. із належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду оскаржив представник особи, що не брала участі у справі ОСОБА_1 - адвокат Куцалаба Галина Василівна. Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що рішення порушує права ОСОБА_1 , оскільки вона є рідною сестрою спадкодавця та спадкоємцем другої черги після смерті рідного брата ОСОБА_4 на спірне майно. Незважаючи на право ОСОБА_1 на спадкування спірного майна, її не було залучено до участі у справі . 04 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а також планує подати до суду позовну заяву про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, однак рішення, яке оскаржується, унеможливлює таке звернення. Стверджує, що при наявності її як спадкоємця другої черги позивач не має права на спадкування спірного майна, а тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. 
На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) позивач ОСОБА_4 і представник позивача ОСОБА_4 - адвокат Гузьо О.Р. подали відзив на апеляційну скаргу . Зазначають, що апеляційна скарга є безпідставною,необґрунтованою,такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Рішення суду вважають законним, ухваленим на підставі всіх поданих та наявних у матеріалах справи письмових доказах,а також таким, що базується на вимогах чинного законодавства України, правових позиціях Верховного Суду України. Вважають, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які долучені до матеріалів справи.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату,час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, взявши до уваги пояснення дані представником позивача ОСОБА_4 - адвокатом Гузьо О.Р. та представником апелянта ОСОБА_1 - адвокатом Куцалаба Г.В. у судовому засіданні 04.10.2021 року, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав на праві спільної часткової власності (в рівних частках) ОСОБА_5 (на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.02.1979р.) та ОСОБА_8 (на підставі договору купівлі - продажу від 14.09.1966р.). що стверджується довідкою Самбірського МБТІ №981.(а.с.3-6).
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 . (а.с. 7).
Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки КГІ СМР «ЖЕК» №2609. після смерті ОСОБА_5 , в управління та володіння спадковим майном вступили дочка ОСОБА_7 та син - ОСОБА_4 , тобто фактично прийняли спадщину по 1/4 вказаного вище будинковолодіння.
Згідно листа Самбірського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану №256/21.10.06-23 (відповіді па адвокатський запит). ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Самбір. В управління та володіння спадковим майном після її смерті вступив її рідний брат - ОСОБА_4 . 
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 . (а.с.9).
Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.
У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).
Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.(ст.13 ЦПК України).
Відповідач — це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови — підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача — належного відповідача.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача, (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).
У матеріалах справи немає жодних доказів, яке відношення до спадкового майна має визначений позивачем у даній справі відповідач-Самбірська міська рада Львівської області.
Наведені вище норми законодавства свідчать про те, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, неправильно застосував норми матеріального права , не врахував висновки Верховного Суду у справах такої ж категорії, що призвело до ухвалення незаконного рішення.
Із доводів апеляційної скарги встановлено, що у померлого ОСОБА_4 є рідна сестра ОСОБА_9 , яка відповідно до ст.1262 ЦК України відноситься до спадкоємців другої черги, про що було відомо позивачу ОСОБА_4 . Незважаючи на право ОСОБА_1 успадкувати майно померлого брата ОСОБА_4 , таку не було залучено до участі у справі як відповідача, незважаючи на те, що остання у визначений ст.1270 ЦК України строк не звернулася у нотаріальну контору для прийняття спадщини.
Розглядаючи спір, суд не витребував із нотаріальної контори матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_4 .
Відповідно до ст.376 ч.3 п.4 ЦПК порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: п.4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та/або обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Інші доводи апеляційної скарги не оцінюються судом, оскільки позов пред`явлений до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для скасування рішення і відмови у задоволенні позову.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК).
Керуючись ст.ст.374 ч.1 п.2; 376 ч.3 п.4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника особи, що не брала участі у справі  ОСОБА_1 адвоката Куцалаби Галини Василівни задовольнити.
Рішення  Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2020 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення.
Відмовити  ОСОБА_3 у задоволенні позову про  встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови, в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк