ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 січня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/6998/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши у порядку письмового провадження у м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року (суддя Артоуз О.О.) у справі №280/6998/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                 в с т а н о в и В :
       
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 30.06.2021 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію про втраті годувальника;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії ОСОБА_2 , яка йому була нарахована на день смерті у розмірі 20711,83 грн., та виплатити її з часу звернення за переведенням на таку пенсію з 18.06.2021.
В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона з липня 2018 року отримує пенсію за віком у розмірі 2229,96 грн. 18.06.2021 позивачка, як дружина померлого ОСОБА_2 , що отримував пенсію за вислугу років як працівник льотно-випробного складу цивільної авіації, звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника. Однак у виплаті позивачу пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії, яку отримував на час настання смерті померлий годувальник їй відмовлено. Вказану відмову позивач вважає протиправною та просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії яку отримував на час настання смерті померлий годувальник з дня звернення. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року позов задоволено.
Рішення суду фактично мотивовано наявністю усіх передбачених Законом №1058-IV умов для переведення позивачки на пенсію по втраті годувальника. При цьому, суд вказав на те, що  пенсія повинна бути встановлена у розмірі 50% пенсії, яку отримував на час настання смерті померлий годувальник. Визначаючи такий розмір пенсії, суд виходив із того, що хоча померлий годувальник і не отримував пенсію за віком, оскільки пенсія йому була призначена як працівнику льотного складу цивільної авіації за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», але, як зазначив суд першої інстанції, пенсія за віком та пенсійне забезпечення за вислугу років мають однакову правову природу є
конституційним правом на соціальний захист. Тому, за позицією суду першої інстанції, базовою величиною, при визначення розміру пенсії по втраті годувальника, має бути пенсія за вислугу років, яку отримував на час настання смерті годувальник.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається те, що висновки суду не узгоджуються з положеннями пенсійного законодавства, оскільки у відповідності до положень Закону №1058 базовою величиною для обчислення пенсії по втраті годувальника є розмір саме пенсії за віком, яку мав би отримувати годувальник, а не будь-якого іншого виду пенсії. Оскільки іншого порядку обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника цим Законом не передбачено, то суд першої інстанції, за позицією відповідача, дійшов неправильного висновку про те, що пенсія повинна бути встановлена у розмірі 50% пенсії за вислугу років, яку отримував на час настання смерті померлий годувальник.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 з 15.07.2016 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком.
Позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 06.02.1981 серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_2 з 07.12.1999 призначено пенсію за вислугу років (льотний склад) відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення”. 
Відповідно до рішення №923270125110 від 24.06.2019 ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії, відповідно до якого розмір з   з 01.12.2019 складає 16380 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить Свідоцтво про смерть від 22.04.2021 серії НОМЕР_2 .
18.06.2021 позивачка поштою направила відповідачу  заяву про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника померлого чоловіка. До заяви додано копії документів: паспорту, ідентифікаційного коду завника; піспорту годувальника; свідоцтва про укладення шлюбу; свідоцтва про смерть; лист Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради “Про інформацію” від 24.05.2021; лист Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради “Про інформацію” від 08.06.2021; заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку.
Листом від 01.07.2021 за вих. №0800-0207-8/44459 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області направило на адресу позивачки Повідомлення про прийняття рішення про відмову в перерахунку пенсії від 30.06.2021. Підставою для відмови у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника стало те, що при проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника розмір пенсії позивачки є нижчим за розмір пенсії, який вона отримує за віком. При цьому, розрахунок пенсії по втраті годувальника зроблено виходячи із 50% пенсії за віком померлого годувальника.
Позивачка, вважаючи відмову відповідача у призначенні їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 % фактично одержуваної її чоловіком пенсії за вислугу років протиправною, звернулася із позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Так, фактично спірні правовідносини у цій справі стосуються того, якою є базова величина для обчислення пенсії по втраті годувальника.
За позицією позивачки розмір пенсії по втраті годувальники повинен становити 50% фактично одержуваної її чоловіком пенсії, яку призначено за вислугу років на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення». Тобто, за позицією позивачки базовою величиною для обчислення пенсії по втраті годувальника є фактичний розмір пенсії за вислугу років, яку за час життя отримував годувальник.
Позиція відповідача полягає у тому, що базовою величиною для обчислення пенсії по втраті годувальника є розмір пенсії за віком, розрахованої відповідно до умов, визначених Законом №1058.
Надаючи оцінку таким позиціям сторін, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
1) пенсія за віком; 
2) пенсія по інвалідності; 
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до приписів частини 1 статті 10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника встановлені статтею 36 Закону №1058-IV, за змістом якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Питання, пов`язані з обчисленням розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, унормовані статтею 37 Закону №1058-IV, якою передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.
Отже, базовою величиною для визначення розміру пенсії, призначеної у зв`язку з втратою годувальника на підставі правових норм Закону №1058-IV є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника.
Такий висновок щодо базової величини для визначення розміру пенсії, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою, зокрема, у постановах від 08.07.2019 (справа №676/6529/15-а), від 11.07.2019 (справа №667/1568/16), від 28.04.2020 (справа №635/4299/17).
Таким чином, оскільки померлий годувальник за час життя не отримував пенсію за віком, то відповідачем, визначаючи розмір пенсії по втраті годувальника, обґрунтовано виходив із розміру пенсії за віком, який належав би годувальнику.
Отже, оскільки позивачка звернулась за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника саме на підставі Закону №1058-IV, розмір такої пенсії обчислюється виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника. Іншого цим Законом не передбачено.
Встановивши те, що при проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника розмір пенсії позивачки є нижчим за розмір пенсії, який вона отримує за віком, що не заперечується останньою, то відповідачем правомірно відмовлено позивачці у переведенні з одного виду пенсії на інший, оскільки за приписами пункту 4 Розділу XV «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону №1058-IV у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Приписи наведеної правової норми необхідно застосовувати й у даному випадку, оскільки позивачка вже отримує пенсію відповідно до Закону №1058-IV, а тому призначення іншого виду пенсії, передбаченому цим же Законом, в іншому розмірі, за своєю суттю, є тотожним перерахунку пенсійної виплати й, до того ж, внаслідок цього її розмір зміниться у бік зменшення, що, у розумінні вказаних вище законодавчих приписів є неприпустимим і виключає можливість прийняття суб`єктом владних повноважень рішень або вчинення ним дій, які б звужували зміст, обсяг існуючих соціальних гарантій.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі №280/6998/21 – скасувати та прийняти нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

           Повне судове рішення складено 27.01.2022
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк