Справа № 161/13393/20  Провадження №33/802/16/22 	Головуючий у 1 інстанції:Кирилюк В. Ф. 	
Категорія:ст.124 КУпАП 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника Царик В.В. - Лавренчука А.В., представника потерпілого ОСОБА_1 – Бондаренка В.Г., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Лавренчука Олександра Володимировича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
Так, ОСОБА_2 визнано винною за те, що вона 09 серпня 2020 року об 18:55 год. в м. Луцьку на пр.Президента Грушевського, керуючи автомобілем марки "Шевроле Авео", номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем марки "БМВ Х5", держаний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду для здійснення маневру розвороту, що спричинило їх пошкодження, чим порушила п.п.12.1, 13.1 ПДР України, та відповідно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 - адвокат Лавренчук О.В. оскаржив його з мотивів незаконності. Зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги виключно докази заінтересованої сторони, такі як: протокол про адміністративне правопорушення; схему ДТП; письмові пояснення ОСОБА_1 ; відеозапис з камер спостереження; висновок судової інженерно-транспортної експертизи №8202 від 25.02.2021 року. Однак, судом не взято до уваги процесуальні порушення працівників патрульної поліції, такі як відсутність свідків події та їх пояснень, в той час як ДТП сталась у людному місці в такий час коли там не могли бути відсутні свідки. Крім того, зазначає і про те, що стороною захисту було заявлено клопотання про допит в судовому засіданні судового експерта з метою роз`яснення висновку, який ним складений, однак судом без жодної мотивації та безпідставно у цьому було відмовлено, що на його думку свідчить про прихильність суду до потерпілої сторони. Вважає, що суд допустив істотне порушення принципу безпосередності дослідження доказів та забезпечення права на захист. Посилаючись на викладене, просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_2 – адвоката Лавренчука О.В, який скаргу підтримав з підстав викладених у ній, представника іншого учасника ДТП ОСОБА_1 – адвоката Бондаренка В.Г., який апеляцію заперечив та просив залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до положень ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Вказаних вимог закону та роз`яснень Пленуму ВСУ при розгляді справи суд першої інстанції дотримався.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом. 
       Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №173605 від 09.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 ставиться у провину порушення п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.
       Пунктами 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі – ПДР України) передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
       За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок цього виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів).
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке їй інкримінується за ст.124 КУпАП не визнає, оскільки вважає, що ДТП виникла не її вини, а іншого учасника ДТП – ОСОБА_1 , у зв`язку з чим в її діях відсутній склад цього правопорушення.
Проте, доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, до уваги не приймаються з огляду на наступне.
Доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні вищезазначеного адміністративного проступку, стверджується належним чином дослідженими та оціненими судом доказами, яким надана вірна юридична оцінка, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №173605 від 09.08.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_2 інкримінується порушення п.п.12., 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.08.2021 року, в якій, окрім іншого зафіксовані місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів після ДТП, характер механічних пошкоджень транспортних засобів, який підписаний без жодних зауважень ОСОБА_2 . Схема також підписана і водієм автомобіля марки "БМВ Х5", номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , який був іншим учасником ДТП;
- письмовими поясненнями учасників ДТП;
- відеозаписами з камери спостереження, за допомогою якої оглядається частина дороги, де саме відбулось зіткнення транспортних засобів. З цього відео вбачається, що водій автомобіля марки "БМВ Х5", маючи намір здійснити поворот (розворот) ліворуч, увімкнув лівий покажчик повороту, і при цьому зменшив швидкість руху, а водій автомобіля марки "Шевроле Авео", рухаючись в попутному напрямку ззаду в`їхав у перший в передню його частину.
Крім того, винуватість ОСОБА_2 підтверджується і висновком судової інженерно-транспортної експертизи №8202 від 25.03.2021 року, проведеної Волинського відділення Львівського НДІСЕ МЮУ на підставі судового рішення. В цьому висновку окрім іншого, зазначено, що при наданих судом матеріалах, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля марки "Шевроле Авео", номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.п.12.1, 13.1, 11.4 ПДР України. Водій цього автомобіля могла уникнути зіткнення з автомобілем марки "БМВ Х5", номерний знак НОМЕР_2 . З технічної точки зору невідповідність дій водія автомобіля марки "Шевроле Авео", номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 вимогам п.п.13.1, 11.4 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з виникнення ДТП.
Як вбачається із вказаного висновку, він складений старшим судовим експертом відділу інженерно-технічних досліджень Волинського відділення НДІСЕ Кшановським С.І., який має вищу технічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста, другий клас судового експерта, кваліфікацію судового експерта по спеціальностях: 10.1 "Дослідження обставин і механізму ДТП"; 10.4 "Трасологічні дослідження"; 12.2 "Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку завданого власнику колісного транспортного засобу", а також стаж експертної роботи з 2003 року. Крім того, експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.ст.384, 385 КК України.
Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає будь-яких обґрунтованих сумнівів у правдивості висновку експерта, а також вважає, що він є цілком зрозумілим та додаткового роз`яснення не потребував. А тому, повністю погоджується з мотивами суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик до суду експерта для надання додаткових пояснень. 
Крім того, в ході апеляційного розгляду в якості свідків були допитані працівники поліції, якими оформлялись адміністративні матеріали - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які надали пояснення про те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , окрім пояснень учасників ДТП, до уваги бралась також інформація із камери відеоспостереження, де і було зафіксовано рух транспортних засобів та момент ДТП. Усіх подробиць з приводу події свідки не пам`ятають через значний проміжок часу.
Так, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в розрізі із наявними у ній доказами в їх сукупності, суд апеляційної інстанції повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому безпосередньому причинному зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2 та відповідно пошкодженням транспортних засобів. 
Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи та фактично відтворюють картину події, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення.
При цьому, викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються вищевикладеним, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення нею Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Таким чином, вищенаведені та усі інші твердження сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та були наведені в ході апеляційного розгляду, не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції, а зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив законне судове рішення в частині визнання винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Водночас, враховуючи час вчинення правопорушення та положення ст.38 КУпАП, місцевий суд також правильно закрив провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді, - без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Лавренчука Олександра Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2021 року щодо ОСОБА_2 , – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                                В.А. Подолюк